Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Справа№200/152/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча C.І., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного сулу від 24.04.2026 року у справі № 200/152/26 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства “Красногорівський вогнетривкий завод” (85630, Донецька область, м. Красногорівка, вул. Ахтирського, буд. 4, код ЄДРПОУ 00191744) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування розрахунку - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування” з листопада 2024 року на суму 99 443 грн 05 коп. з доплатою 10959 грн 90 коп. (вих.№21186/Р від 12.11.2024), що складений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства “Красногорівський вогнетривкий завод” (код ЄДРПОУ 00191744) судові витрати з судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Від представника позивача адвоката Яковлєва А. В. надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень.
Частиною 1 статті 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, відповідно до якого введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на 31 березня 2026 року продовжує діяти в Україні.
Відповідно до ст. 12-2 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.
У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які в свою чергу створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.
Постановою Кабінету Міністрів України “Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану” від 12 квітня 2022 року №440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” та статті 17 Закону України “Про державну службу” Кабінетом Міністрів України установлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.
Згідно з пунктом 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.
В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.
При цьому, ураховуючи рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Слов`янська та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи:
- на час існування небезпеки для учасників справи, пов`язаної з перебуванням останніх у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, судові засідання за особистої участі учасників судового процесу не проводяться.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути питання про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого.
Відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1 - 3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивачем у підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано такі докази:
- ордер на надання правничої допомоги серія АІ № 2158546 Товариству адвокатом Яковлєвим А. В. на підставі договору про надання правової допомоги від 17.02.2025 № Як/КРВЗ/01;
- доручення № 3 до договору про надання правничої допомоги від 17.02.2025 № Як/КРВЗ/01, складене 23.09.2025, відповідно п. 3.2 якого визначено, що сторони дійшли згоди, що винагорода за предметом доручення є фіксованою платою за комплексний супровід справи “під ключ” та складає 20 000,00 грн за оскарження кожного окремого пенсійного розрахунку витрат на виплату та доставку пенсій, що складені відповідним управлінням Пенсійного фонду України. Ця сума є остаточною… та не залежить від кількості часу, витраченого адвокатом на опрацювання переданих клієнтом матеріалів.
- звіт від 04.05.2026 року № 01 АО “АМБРЕЛЛА” в особі адвоката Яковлєва А.В. щодо надання правничої допомоги ПрАТ “Красногорівський вогнетривкий завод” за договором про надання правничої допомоги від 17.02.2025 № Як/КРВЗ/01 та доручення № 3 від 23.09.2025 року, де викладено обсяг наданої правничої допомоги, сума якої фіксована умовами п. 3.2 Доручення та становить 20 000,00 грн; 
- рахунок-оферта від 04.05.2026 року № ЯК/01В на суму 20 000,00 грн, складений АО “АМБРЕЛЛА” на ім`я одержувача та платника (клієнта) ПрАТ “Красногорівський вогнетривкий завод”;
- акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) від 04.05.2026 року.
Щодо відсутності в матеріалах заяви про ухвалення додаткового рішення у справі доказів оплати правничої допомоги та у цьому контексті суд зазначає про таке.
Європейський суд з прав людини у справі "Бєлоусов проти України" (заява №4494/07, пункти 115-116) зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром "фактично понесеними" (див. вищезазначене рішення у справі "Савін проти України", заява №34725/08, пункт 97); Суд зазначає, що вже постановляв у деяких справах, що суми відшкодування судових та інших витрат можуть бути сплачені безпосередньо на рахунки представників заявників (див., наприклад, рішення у справах "Тогджу проти Туреччини", заява №27601/95, пункт 158; "Начова та інші проти Болгарії" [ВП], заяви №43577/98 і №43579/98, пункт 175; "Імакаєва проти Росії", заява №7615/02; "Карабуля проти Румунії", заява №45661/99, пункт 180).
Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постановах від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, від 05.03.2021 у справі №200/10801/19-а, 23.01.2025 у справі №240/32993/23.
Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, положеннями КАС України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.
Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03.04.2025 року по справі № 160/5643/23, від 28.03.2024 по справі № 320/4840/22.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Застосовуючи такі висновки, суд оцінює характер роботи, і вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн не є пропорційною складності даної справи, розглянутої у порядку спрощеного провадження.
З огляду на вищезазначене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, враховуючи обставини цієї справи, суть виконаних послуг, суд вважає, що з урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсягу опрацьованого матеріалу, відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.
Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 200/152/26 - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) на користь Приватного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод» Приватного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод (85630, Донецька область, Мар`їнський район, м. Красногорівка, вул. Ахтирського, буд.4, код ЄДРПОУ 00191744) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисяч гривень) 00 копійок.
У задоволенні іншої частини вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Повне судове рішення складене 18 травня 2026 року.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч