Справа № 138/1206/26
Провадження №:2/138/1309/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Могилів-Подільський 

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді  Савкової І.М.,
за участю: секретаря судового засідання  Цибульської Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі за текстом ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
02.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1479-0145 (надалі за текстом Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 15 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 28 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день.
Також Додатковими угодами до Договору про відкриття кредитної лінії №1479-0145 від 02.12.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит, а саме: №1 від 01.01.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №2 від 03.01.2025 - у сумі 1 500,00 грн; №3 від 15.02.2025 - у сумі 2 500,00 грн; №4 від 18.02.2025 - у сумі 3 500,00 грн; №5 від 20.02.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №6 від 02.03.2025 – у сумі 1 200,00 грн; №7 від 07.03.2025 - у сумі 10 500,00 грн; №8 від 15.03.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №9 від 20.03.2025 - у сумі 1 100,00 грн; №10 від 23.03.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №11 від 08.04.2025 - у сумі 2 500,00 грн; №12 від 21.05.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №13 від 22.05.2025 - у сумі 600,00 грн; №14 від 23.05.2025 - у сумі 600,00 грн; №15 від 02.06.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №16 від 07.06.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №17 від 09.06.2025 - у сумі 1 500,00 грн; №18 від 10.06.2025 - у сумі 1 800,00 грн; №19 від 16.06.2025 - у сумі 1 100,00 грн; №20 від 19.06.2025 - у сумі 1700,00 грн; №21 від 01.07.2025 - у сумі 9 900,00 грн. 
Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі.
Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушив умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 24.02.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 98 719 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 20 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 44 436,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 32 798,00 гривень; заборгованість по комісії – 1 485,00 гривень.
За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.04.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву.
04.05.2026 до суду надійшов відзив представника відповідача Андрушко Б.С., в якому представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують факт видачі кредиту. За таких обставин відсутні належні первинні банківські документи, які б підтверджували рух коштів та їх зарахування на рахунок, що належить відповідачу, вказана обставина унеможливлює перевірку як самого факту надання кредиту, так і належного виконання позивачем своїх зобов`язань. Сам по собі внутрішній розрахунок заборгованості, а також відомості, сформовані в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, не можуть розглядатися як належні та достатні докази у розумінні процесуального закону без їх підтвердження первинними бухгалтерськими документами. Таким чином, надані позивачем матеріали не утворюють достатнього доказового комплексу, який би у своїй сукупності беззаперечно підтверджував наявність у позивача права вимоги до відповідача у заявленому розмірі. Крім того, на думку представника відповідача, заявлений позивачем розмір заборгованості не відповідає вимогам закону та принципам цивільного права, зокрема: нарахування за ст. 625 ЦК України здійснено у період дії воєнного стану, що виключає можливість їх застосування та зумовлює необхідність їх списання відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України; одночасне нарахування відсотків за користування кредитом та процентів як міри відповідальності створює надмірне фінансове навантаження та суперечить правовій природі таких платежів; розмір заявлених відсотків є явно неспівмірним із розміром основного зобов`язання, створює істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін та не відповідає засадам справедливості, добросовісності і розумності; умови кредитування та порядок формування заборгованості не забезпечують належного балансу інтересів сторін з урахуванням статусу відповідача як споживача фінансових послуг. З урахуванням викладеного, сукупність наведених обставин свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, в тому числі у заявленому обсязі, а також про необхідність їх критичної оцінки з точки зору як доказової бази, так і правової природи заявлених до стягнення сум. А також представник відповідача зазначив, що у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового або повного задоволення позову, відповідач просить суд визначити порядок виконання рішення шляхом розстрочення його виконання строком на 12 місяців. Врахувати, що на самостійному вихованні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей 2018 та 2022 року народження. В зареєстрованому шлюбі відповідач не перебуває. На даний час відповідач є тимчасово безробітною, єдиним джерелом доходу відповідача є ведення особистого домашнього господарства та аліменти на утримання дітей, загальний розмір доходу на місяць не є фіксованим та не перевищує 8000 грн. Відповідач несе постійні витрати на утримання дітей, житла, забезпечення повсякденних потреб. Об`єктивно саме на відповідача покладено обов`язок організації побуту та матеріального забезпечення сім`ї, що складається з неї та двох малолітніх дітей. В умовах воєнного стану витрати сімей є підвищеними та часто непередбачуваними. 
Представник позивача правом подання відповіді на відзив не скористався, у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 до суду не з`явились.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Суд встановив, що 02.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 11479-0145, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір.
Договір укладено шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором A6518.
Згідно п. 11.1 цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 15 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період* – 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день; базовий період – проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Також Додатковими угодами до Договору про відкриття кредитної лінії №1479-0145 від 02.12.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит, а саме: №1 від 01.01.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №2 від 03.01.2025 - у сумі 1 500,00 грн; №3 від 15.02.2025 - у сумі 2 500,00 грн; №4 від 18.02.2025 - у сумі 3 500,00 грн; №5 від 20.02.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №6 від 02.03.2025 – у сумі 1 200,00 грн; №7 від 07.03.2025 - у сумі 10 500,00 грн; №8 від 15.03.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №9 від 20.03.2025 - у сумі 1 100,00 грн; №10 від 23.03.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №11 від 08.04.2025 - у сумі 2 500,00 грн; №12 від 21.05.2025 - у сумі 1 000,00 грн; №13 від 22.05.2025 - у сумі 600,00 грн; №14 від 23.05.2025 - у сумі 600,00 грн; №15 від 02.06.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №16 від 07.06.2025 - у сумі 2 000,00 грн; №17 від 09.06.2025 - у сумі 1 500,00 грн; №18 від 10.06.2025 - у сумі 1 800,00 грн; №19 від 16.06.2025 - у сумі 1 100,00 грн; №20 від 19.06.2025 - у сумі 1700,00 грн; №21 від 01.07.2025 - у сумі 9 900,00 грн. 
Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом.
До позовної заяви позивачем приєднано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених Наказом ТОВ «Укр Кредит ФІНАНС» №113-П від 31.10.2024 та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Вказані документи підписані відповідачем 14.02.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 6518 і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.
Таким чином, укладаючи вказаний договір, відповідач та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З вказаного слідує, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, суд відхиляє заперечення представника відповідача, що поданий позивачем договір є нікчемним у зв`язку з тим, що відповідачем не підписувався за допомогою одноразового ідентифікатора або за допомогою електронного цифрового підпису, оскільки виходячи з наведених вище положень законодавства та встановлених обставин справи, договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, використання якого не можливе без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1479-0145 від 02.12.2024 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
При цьому, стороною відповідача не надано суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_1 не укладала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору.
Щодо факту отримання кредитних коштів та наявності заборгованості, позивач зазначив, що ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти на банківську карту в загальній сумі 20 000 грн.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем № НОМЕР_1 *36 в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Таким чином на підтвердження факту видачі кредиту Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів, довідка про перерахування суми кредиту та Квитанції про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (15000,00 грн. 02.12.2024 платіж № 2556145868; 1000,00 грн. платіж 01.01.2025 №2573961693; 15000 грн. 03.01.2025 платіж №2574838363). 
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1479-0145 від 02.12.2024, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Окрім цього, Відповідач в загальній кількості 4 рази оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
Таким чином наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в загальній сумі 20 000,00 грн., а відтак і факт виконання ТОВ «Укр Кедит Фінанс» умов кредитного договору щодо надання кредитних коштів відповідачу.
При цьому відповідач, як користувач своєї картки та власник відповідного рахунку, на підтвердження своїх заперечень не надала суду доказів, які б свідчили про неналежність їй зазначеної картки, відсутність надходжень коштів на її картковий рахунок від кредитора на підставі вказаного кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальний розмір заборгованості за кредитом, станом на 24.02.2026 розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором про відкриття кредитної лінії № 1479-0145 від 02.12.2024 становить 98 719,00 гривень, а саме:- заборгованість за кредитом – 20 000,00 гривень;- заборгованість за нарахованими процентами – 44 436,00 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 32 798,00 гривень; - заборгованість по комісії – 1 485,00 гривень.
Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.
Умовами Договору визначено сплату комісії за надання кредиту,становить 15.00 % від суми виданого кредиту та становить 1485, 00 грн.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що така комісія є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Умови Договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 першої ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання якого не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15.
У Договорі відсутні зазначення конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту та які надаються відповідачу і за які банком встановлена комісія, пов`язана з наданням кредиту.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що положення Договору про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1 485,00  грн суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.01.2024 у справі 727/5461/23, від 09.10.2024 у справі 582/202/22.
Щодо стягнення неустойки суд зазначає.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово був продовжений та діє станом на даний час.
Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, неустойка у сумі 32 798, 00 грн нарахована позивачем у період з 29.07.2025 до 24.02.2026.
Відтак з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України така неустойка підлягає списанню кредитодавцем.
Покликання позивача на Закон України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», суд відхиляє, оскільки відповідні зміни до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України не вносилися та дана норма закону є чинною.
Також Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів.
У постановах Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 та від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23 суд зауважив, що тлумачення п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється в періоді існування особливих правових наслідків та у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язання. Таким періодом є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Договорами, на які поширюються специфічні правові наслідки, є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит.
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022, такі платежі підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1479-0145 від 02.12.2024 на загальну суму 64 436 грн, з яких: заборгованість за кредитом 20 000 грн; заборгованість за процентами 44 436, 00 грн.
Вимоги про стягнення комісії у сумі 1 485,00 грн та процентами річних на підставі ст.625 ЦК у сумі 32 798,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 13564 від 02.04.2026.
Позов задоволений частково у сумі 64 436,00 грн, що становить 62,27% від заявленої суми.
Судовий збір у сумі 1 657,88 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір у сумі 1004,52 грн необхідно покласти на позивача.
Щодо заяви про розстрочення виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Враховуючи фінансовий стан позичальника, відсутність заробітку, з метою забезпечення реального виконання судового рішення, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення 64 436,00 грн рівними частинами на 12 місяців (з травня 2026 року по квітень 2027 року включно).
Керуючись ст. ст.4,7,8,11,12,13,76,77,81,83,141,247,258,259,263,265,280-282,417 ЦПК України, ст. ст.526,549,1048,1050,1054 ЦК України, суд ,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором№1479-0145 від 02.12.2024 у розмірі  64 436,00 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР Кредит Фінанс" судовий збір у розмірі 1 657 (однієї тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн 88 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Розстрочити виконання рішення суду на один рік, по дванадцять рівних платежів, шляхом сплати коштів по 5 370, 00 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кедит Фінанс», місце знаходження: місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38548598.
Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя:         І.М. Савкова