Справа № 599/524/26
н.п.2/599/388/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі судді Снігурського В.В., за участі секретаря Моравель Л. З.,
розглянувши у в м.Зборові у порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №1423-7139 від 20 липня 2024 року в сумі 65061,75 грн. та судових витрат в сумі 2662,40 грн, посилаючись на те, що відповідачка не виконує своїх договірних зобов`язань, в результаті чого, її заборгованість за вказаним договором, станом на 18 березня 2026 року, складає 65061,75 грн.
Представник позивача просить розглянути справу без його участі, позов підтримує.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, однак від представника відповідачки надійшов відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.
Зазначає, що договір про відкриття кредитної лінії № 1423-7139 від 20 липня 2024 року, який укладений між сторонами по справі, за своєю правовою природою належить до договору про споживчий кредит, на який розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати - 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Всього позивачем нараховані відсотки за користування кредитом на суму 93 726,75 грн., відповідачкою сплачено 32 438, 25 грн., за розрахунками позивача, залишок процентів склали 61 288,50 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 1423-7139 від 20 липня 2024 року, на умовах споживчого кредиту станом на 30 червня 2025 року, позивачем нараховано проценти на тіло кредиту у розмірі 1,05 % за період з 20 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування», нарахування процентів за період з 20 серпня 2024 року по 20 липня 2025 року суперечить Закону України «Про споживче кредитування», а тому є «нікчемними». 
Представник відповідачки надав власний розрахунок, згідно якого вважає, що заборгованість відповідачки складає 6 358,93 грн., із яких: 1 829,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4 756,98 грн. - заборгованість по нарахованих процентах.
Щодо комісії в розмірі 2 925,00 грн., вважає, що позивачем такі вимоги не заявлені, а тому не підлягають стягненню.
Крім цього представник відповідачки заявив про стягнення з позивача судових витрат за надання правничої допомоги на суму 5000 грн.

Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 20.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1423-7139.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі.
Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
У відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання зазначених вимог ОСОБА_1  було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
сума кредиту - 19500 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 17 днів; знижена процентна ставка -1,50 % в день; стандартна процентна ставка – 0,00 %, промао-ставка – 1,05 % в день, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту.
Відповідач отримала кредит, однак своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору не повертала.
Згідно розрахунку позивача, станом на 18.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 83713,50 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 19500,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 64213,50 гривень.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УKP КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 18651,75 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 65061,75 гривень.
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 19500 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами -45561,75 гривень, що разом становить 65061,75 грн.

Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 

Факту укладення договору та отримання коштів в сумі 19500 гривень відповідачка не заперечує.
Як вбачається з документів, наданих позивачу, відповідачу було надано споживчий кредит, отже на правовідносини між сторонами розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».
Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-XI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
П.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів здня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Таким чином починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 не більше 1,5%, з 20.08.2024 не більше 1%. 

Договір про відкриття кредитної лінії № 1423-7139 укладено між сторонами 20.07.2024, отже за період з 20.07.2024 до 20.08.2024 процентна ставка повинна становити не більше 1,5 відсотки в день, а з 20.08.2024 не більше 1 відсотку в день.
Однак, як вбачається з розрахунку позивача, з 20.08.2024 до 15.01.2025 відсотки нараховувалися за ставкою 1,5 %, а з 16.01.2025 по 19.07.2025 за ставкою 1,15 %, що не відповідає та суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Однак, згідно розрахунку позивача відповідачем сплачено 05.08.2024 частину заборгованості в сумі 6405,75 грн, 22.08.2024 відповідачем сплачено частину заборгованості в сумі 4972,50 грн, 14.10.2024 відповідачем сплачено частину заборгованості в сумі 5265 грн, 02.11.2024 відповідачем сплачено 5557,50 гривень, всього на суму 32435,25 грн.
У позовній заяві факт оплати заборгованості позивач підтверджує, проте вимагає стягнення всієї заборгованості за тілом кредиту в сумі 19500,00 гривень, а також щоденна процентна ставка протягом всього строку кредитування визначалася з всієї суми кредиту – 19500 грн без врахування сплачених сум.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1423-7139 укладено між сторонами 20.07.2024 в частині визначення процентної ставки за користування кредитом є нікчемним.
В силу ч.2 ст.215 ЦК України визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1423-7139 від 20.07.2024, який долучено до позову, не відповідає дійсним обставинам справи, суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», є неналежним доказом і не може бути прийнятий судом.
Таким чином сума заборгованості відповідача належно не доведена.

Однак, як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідачка визнає заборгованість в сумі 6358,93 грн., із яких: 1829,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4756,98 грн. - заборгованість по нарахованих процентах.
Розрахунок наданий представником відповідачки проведено з врахуванням виплачених сум, процентної ставки, встановленої законом та узгоджується з обставинами встановленими судом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
За таких обставин позов слід задовольнити частково, в межах позовних вимог, визнаних відповідачем. 
Крім цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути 266,24 грнсудових витрат (судового збору), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,81,141 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,558,559, 1046-1050, 1054 ЦК України, 
ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 1423-7139 від 20 липня 2024 року в сумі 6358,93 грн (шість тисяч триста п`ятдесят вісім гривень 93 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 266,24 грн(двісті шістдесят дві гривні 24 копійки) судових витрат (судового збору). 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його прийняття.

Суддя Зборівського
районного суду В. В. Снігурський