ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1593/26 Справа № 212/3306/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рибкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:
секретаря судового засідання     Черняєва С.П.,
захисника особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності   адвоката Іщенко Ю.П.,
апеляційну скаргу адвоката Іщенко Ю.П., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 квітня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, яикй проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 квітня 2026 року встановлено, що 27.02.2026 о 08:08 годині, в м. Кривий Ріг, вул Січеславська 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда 5 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту приладу Alkotest 6820 ARHE 0216 тест 1472 о 08:16 27.02.2026. Результат огляду позитивний 0,47 проміле, огляд проводився на місці зупинки ТЗ у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.9.а ПДР України — керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Іщенко Ю.П. просить скасувати постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29.04.2026 року у справі №212/3306/26 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Звертає увагу суду, що у даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп?яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія. Отже факт керування транспортним засобом особою є ключовим елементом для утворення складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП. Проте в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Долучений працівниками поліції відеозапис не містить інформації, яка ідентифікує автомобіль - номерного знаку та особу, яка перебуває за кермом.
Додатково звертає увагу суду, що жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у документах наданих до суду, поліцейським вписані ознаки, які не підтверджувалися жодним з доказів – а ні свідками, а ні поліцейськими, а ні відеозаписом.
Звертає увагу суду, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорутень).
Окрім того, відсутність дати подій у рапорті поліцейського є суттєвим недоліком, який свідчить про неповноту документу. Саме тому, він не може бути належним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він складений з порушеннями, не містить важливих деталей дати та часу.
Захисник вважає, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, а відтак і висування у послідуючому вимоги на проходження огляду на стан сп`яніння також є незаконним.
Додатково зауважує, що в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду за допомогою приладу Драгер. Разом з тим, в матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 на огляд до КЗ КПНД-ДОР від 27.02.2026. 
Однак, до медичного закладу ОСОБА_1 доставлено не було.
Оскільки, як вбачається з матеріалів даної справи, в таких міститься, оформлене працівником поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2026 р. року, згідно з яким ОСОБА_1 направляється на огляд до КЗ КПНД-ДОР, що свідчить про те, що останній не погодився з результатами його огляду, проведеного поліцейським. 
Крім того захисник вважав, що незаповнена графа про особу, яка направила «Драгер» на сервісне обслуговування, та відсутність її підпису є істотним порушенням процедури обслуговування технічного засобу. Це свідчить про недотримання
експлуатаційної документації виробника, що робить такий прилад непридатним для використання, а його показники — сумнівними. Вказане свідчить, що результати огляду ОСОБА_1 є недопустимим доказом.
В порушення встановленого порядку в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні адвокат Іщенко Ю.П., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просила її апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оскарженою постановою встановлено, що 27.02.2026 о 08:08 годині, в м. Кривий Ріг, вул Січеславська 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда 5 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту приладу Alkotest 6820 ARHE 0216 тест 1472 о 08:16 27.02.2026. Результат огляду позитивний 0,47 проміле, огляд проводився на місці зупинки ТЗ у встановленому законом порядку,чим порушив п.2.9.а ПДР України — керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби).
Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Хоча в апеляційній скарзі захисник наполягає, що  ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказами, дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, відеозаписом, актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою тесту приладу Драгер, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що фіксували обставини 27.02.2026 року за участю  ОСОБА_1 здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Апеляційний суд вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.
Відеозаписи відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.
Вважаю безпідставними доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки, наявні у справі відеозаписи є повними і послідовними, на яких зафіксовані усі ті істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи. Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що відеозапис у розумінні ст. 251 КУпАП є неналежним доказом у справі.
На відеозаписі зафіксована подія за участю ОСОБА_1 у хронологічній послідовності. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Крім того, апелянтом на час апеляційного розгляду не було надано будь-яких доказів оскарження дій працівників поліції з цього питання.
Доводи захисника, що наданий що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть слугувати однозначними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції не вважає слушними, оскільки фактичні дані викладені в цих документах підтверджуються даними відеозапису, результатами проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу. 
Незаповнена графа про особу, яка направила прилад, за допомогою якого проводився огляд водія на стан сп`яніння, на сервісне обслуговування, не впливає на результат вимірювання, оскільки в сервісній гарантійній книжці приладу Alkotest 6820 ARHE міститься інформація сервісного центру про дату здійснення останньої державної повірки, номер державного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, назва органу, що здійснив державну повірки, дата наступних обов`язкових градуювання та державної повірки 29.07.2026 року. Таким чином, враховуючи, що вказаний прилад пройшов державну повірку, строк наступної обов`язкової повірки не сплинув, суд вважає отриманий результат тестування ОСОБА_1 достовірним.
Як вбачається з Акту огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки чеку з технічного засобу, його огляд на місці зупинки був проведений «Alcotester 6820», результат огляду склав 0,47 проміле.
Матеріалами справи підтверджено, що працівниками поліції з дотриманням вищезазначених вимог Інструкцій проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» за добровільною згодою ОСОБА_1 із застосуванням засобів відеофіксації, за результатами проведення якого зафіксований показник 0,47 проміле, про що складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. З таким результатом ОСОБА_1 погодився, та не заперечував, що напередодні ввечері вживав алкоголь.
Із доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою автомобіля та проходження огляду на стан сп`яніння.
Як вище зазначено, законною підставою для вимоги проходження огляду на стан сп`яніння є виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Підстави зупинки автомобіля ніяким чином не впливають на необхідність проходження водієм огляду на стан сп`яніння при виявленні його ознак. Правомірність зупинки автомобіля водій може оскаржити в установленому законом порядку. Проте, доказів такого оскарження ОСОБА_1 чи його захисником суду не надано.
Хоча відеозапис і не містить даних про подальше відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, такі обставини ніяким чином не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.
Виходячи з даних відеозапису, долучених працівниками поліції до матеріалів справи за участю ОСОБА_1 , останній погодився з результатами огляду (відеозапис 477969 починаючи 08:18:21) за допомогою алкотестера «Драгер», про що ОСОБА_1 поставив підпис в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі погодження з результатами огляду на стан сп`янінння. 
Доводи захисника щодо неналежного оформлення направлення до медичного закладу, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, і був з результатми згоден, не оспорюючи наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, наявність або відсутність відповідного направлення на огляд до медичного закладу не впливає на обставини, встановлені під час судового розгляду.
Тож, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.
Тож, постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іщенко Ю.П., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин