Справа № 509/620/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Пронози І.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення з відповідача нва її користь аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 20.09.2020 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В квітні 2024 року сторони посварилися та перестали спілкуватися, після чого позивачка, яка на той момент була вагітна вже другою дитиною, з донькою на руках переїхала до матері. Донька та син на даний момент знаходиться на повному утриманні позивачки.
Згідно рішення Овідіопольського районного суду від 14.10.2024 року, справа 509/4526/24 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_7 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 02.08.2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.
Отже, оскільки старша донька сторін досягла тритічного віку, вважає, що є підстави для звернення із позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення тритічного віку молодшого сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
19.03.2026 року від представника відповідача надійшли пояснення, в яких представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позиція сторони відповідача обґрунтована наступним, викладене в позовній заяві, тобто реальні обставини по даній справі відрізняються від дійсності. Так, за поясненнями відповідача позивач переїхала до батьків під час того, коли Відповідач вже був військовослужбовцем, тобто ніякої сварки не було по факту – Позивач просто вирішила припинити у односторонньому порядку шлюбні відносини. Станом на дату подання даних пояснень, опісля отримання травми (ампутації руки) позивач жодного разу не навістила Відповідача, жодним шляхом не підтримала його, жодним чином не потурбувалась про нього, хоча він був у досить вразливому стані та перебуває у ньому до цього часу.
Також представник відповідача зазначає, щостаном на зараз ОСОБА_4 є військовослужбовцем та учасником бойових дій, докази чого додаються. 28.07.2025 року ОСОБА_4 отримав важкі травми під час виконання службових обов`язків та бойових завдань із відсічі збройної агресії з боку РФ проти України. У цей день він був на бойовій позиції та отримав важкі травми, а саме – травматичну ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні н/3 передпліччя, ВОСП лівої кисті у вигляді відкритого вогнепального перелому 1,5 кісток пястя, травматична ампутація дистальної фалаги 4 пальця, множинні ВОСП (не проникаючі) грудної клітини. ОСОБА_4 до цього часу перебуває на лікуванні та реабілітації і періоди цього буде ще тривалим.
Додатково представник вказав, що відповідні аліменти на утримання дітей та на утримання дружини були предметом розгляду у справах №496/5311/24, №509/7206/24, №509/4526/24. При цьому, у справі № 509/7206/24 ОСОБА_8 просила стягувати із ОСОБА_4 1/4 частину доходу до досягнення ОСОБА_5 (сином) трьох років. Рішенням по даній справі позовні вимоги задоволено частково, а у решті позовних вимог відмовлено. Тобто, такі самі позовні вимоги вже подавались до суду і по ним існує рішення суду що вступило у законну силу. 
Також представник відповідача вказав, наразі у провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває: 
- цивільна справа № 509/1280/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , третя особа: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актових записів про народження дітей;
- цивільна справа №509/6512/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів на дітей та визначення єдиної частки від заробітку (доходу) батька на їх утримання;
- цивільна справа №509/7118/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу. 
Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що додатки до позову взагалі не містять належних, достовірних та достатніх доказів того, що позивач є непрацездатною особою та дійсно потребує фінансової допомоги від чоловіка. І що її чоловік може таку фінансову допомогу як вона просить надавати.
Представник наголошує на тому, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини через свій фінансовий стан. Він пішов на службу через погане фінансове становище, та ідеологічні переконання, а тепер його дружина хоче примусово забрати у нього гроші, хоча взагалі не приймає участі у його житті. Позов також не містить жодних доказів того, що відповідач є фізично здоровою, фінансово стабільною особою, яка могла б утримувати позивача на постійній основі. 
В зв`язку з викладеним просив відмовити у задоволенні даного позову, посилаючись на викладені підстави у відзиві, а якщо і задовольняти позовні вимоги – то у розмірі 1/25 частини доходу.
Крім цього, 19.03.2026 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 року у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів – відмовлено.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач не заперечує проти допомоги, він надає її по можливості, проте його фінансове становище важке, він військовослужбовець на контрактній основі. У своїх поясненнях ще раз посилався на викладене у письмовому вигляді, а також визнавав позовні вимоги частково у розмірі стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/25 частини від всіх видів його заробітку.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 20.09.2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2024 року у справі № 509/4526/24, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 28.01.2025 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено, а саме – вирішено: стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 02.08.2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 досягла трирічного віку.
Оскільки позивачка має право на призначення аліментів на утримання дружини до досягнення трирічного віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , це і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно із статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
При розгляді даної справи, враховуючи неодноразові заперечення сторони відповідача, суд звертає увагу на те, що принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Всі доводи представника відповідача з приводу того, що ОСОБА_1 на надала суду жодних довідок чи інформації стосовно її матеріального стану не є вірними в даному випадку.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Відповідно до Постанови КЦС ВС від 27.05.2020 в справі № 712/4702/19 (61-929 св20), право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Як висновок, судом визначено право позивачки на матеріальне утримання з боку відповідача.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.
Суд при цьому звертає увагу, що юридичні факти, необхідні для вирішення питання про призначення аліментів, судом встановлено, а відповідачем не заперечено.
За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.
Відповідно до вимог ст.ст. 75, 80, 84, 85,180, 181, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 19, 48,49, 81, 129, 130, 141, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 02.02.2026 року, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_6 , з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 04.05.2026 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко