Справа № 484/1620/26
Провадження № 2/484/1349/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого – судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ціна позову 11 304 грн. 81 к., -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2026 року ФОП ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з наданим позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ціна позову 11 304 грн. 81 к.
Позов мотивований тим, що ФОП ОСОБА_1 є новим кредитором на підставі Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні від 09.02.2026 року та акту про придбання майна на аукціоні від 09.02.2026 року до споживачів боржників КП «Первомайськводоканал» за комунальними платежами згідно з Додатком №1 до Договору від 09.02.2026р., зокрема до боржників за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . За адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість у розмірі 3 648,57 грн., що підтверджується копією витягу з Додатка №1 до Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні від 09.02.2026р. Відповідно до нарахування за надані послуги, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ОСОБА_4 . Нарахування за надані послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , підтверджують, що за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року розмір заборгованості за надані послуги Відповідачу становить на суму 3 648,57 грн. Актом зміни показників лічильника підтверджується, що показники передавалися нарахування за надані послуги є правильними. Власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 . Тож, беручи до уваги, що Відповідач не погасив заборгованість перед ФОП ОСОБА_1 , як правонаступника КП «Первомайськводоканал», Позивач має законне право вимагати відшкодування інфляційних втрат, а також нарахування 3% річних на суму заборгованості. Загальний розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з Відповідача складає 837,60 грн. Загальний розмір 3% річних, що підлягає стягненню з Відповідача складає 243,50 грн. Виходячи із вказаного вище, загальний розмір заборгованості Відповідача перед ФОП ОСОБА_1 , як правонаступника КП «Первомайськводоканал», становить 4 729,67 грн., з яких 3 648,57 грн. заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року; 837,60 грн. інфляційні втрати; 243,50 грн. 3% річних. Відповідач добровільно заборгованість не погашає. За таких обставин просив стягнути вказану суму з відповідача та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.
Ухвалою суду від 01.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.
14.04.2026 року відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що не визнає позов з наступних підстав. У додатках до позовної заяви містяться розрахунки, згідно з якими у січні 2023 року йому нараховано споживання у розмірі 59,68 кубічних метрів води. Позивач не надає жодних пояснень, звідки взялася така цифра. Однак такий обсяг споживання (майже 60 тонн води за один місяць) є фізично неможливим для використання у звичайній квартирі однією родиною для побутових потреб. Це становить приблизно 2 кубічних метри (2000 літрів) щодня, що є абсурдним показником. Позивачем не надано жодного документа (актів зняття показників, підписаних ним, копій квитанцій або роздруківок з бази даних з фіксацією дати та способу передачі), які б підтверджували правдивість цих цифр. Враховуючи, що Позивач є «новим кредитором», який викупив борг, він самостійно формує таблиці розрахунків. Оскільки Позивач діє з метою отримання прибутку, він може маніпулювати даними на власну користь. Викликає сумнів той факт, що нарахування боргу раптово припиняється у січні 2023 року. Позивач не надає жодної інформації про стан рахунку, споживання або оплати за період з лютого 2023 року по дату подання позову (2026 рік). Така вибірковість даних свідчить про штучне створення суми боргу саме за певний період без відображення реальної картини взаємовідносин зі службою водоканалу. Позивач вимагає стягнення 837,60 грн інфляційних втрат та 243,50 грн річних. Вказує, що в Україні введено мораторій на нарахування та стягнення штрафів, пені, інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість за житловокомунальні послуги, утворену в період дії воєнного стану. Оскільки заявлений період боргу (2021-2023 рр.) охоплює час дії воєнного стану, будь-які нарахування понад основну суму боргу є незаконними та прямо порушують норми чинного законодавства, прийнятого для захисту громадян у воєнний час. Вважає вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. незаконною та такою, що не підлягає задоволенню, так як до позовної заяви не додано жодних платіжних документів (квитанцій, платіжних інструкцій, банківських виписок), які б підтверджували факт реальної сплати коштів адвокату. Сама лише наявність домовленості про надання допомоги не є доказом фактичних витрат. У матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Грицай В.А., а також детальний опис наданих послуг, акти виконаних робіт чи рахунки (інвойси). Додана до позову довіреність лише підтверджує процесуальні повноваження представника на подання документів до суду, проте вона жодним чином не свідчить про укладення платного договору або факт передачі грошових коштів за послуги адвоката. Сума у 7 000 грн є явно завищеною, неспівмірною зі складністю справи та ціною позову (4 729,67 грн). Витрати на адвоката майже у два рази перевищують суму основного боргу, що суперечить принципам розумності та справедливості, визначеним у ст. 137 ЦПК України. Справа є малозначною, типовою та не потребує значних затрат часу чи опрацювання великого обсягу законодавства. За таких обставин просив відмовити в задоволенні позову.
17.04.2026 року представник позивача Грицай В.А. надала до суду відповідь на відзив, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Крім того, зазначила, що нарахування за надані послуги за 01.09.2021 - 09.02.2026 по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_2 завірена печаткою підприємства КП «Первомайськводоканал», а також підписом ліквідатора Лозової О.М. та містить повний і чіткий розмір нарахувань за кожен місяць по зазначеним видам послуг, та підтверджує суму заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року. З урахуванням викладеного, підверджено що між КП «Первомайськводоканал» та Відповідачем існують фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що також свідчать часткові оплати, таким чином були вчинені конклюдентні дії, які засвідчують факт отримання послуг з воодопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_2 . На підтвердження нарахувань надано копію акту змін показників лічильника за особовим рахунком № НОМЕР_1 , де зазначено, що в період з 30.06.2022 року по 31.12.2022 року Відповідач систематично не передава покази лічильника, та нарахування 18.01.2023 року у розмірі 59,68 м.куб. є нарахуванням за увесь період непередачі показів лічильника. Також, копія акту змін показників лічильника за особовим рахунком № НОМЕР_1 підтверджується, що показники передавалися і нарахування за надані послуги є правильними. Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 31.10.2023 року № 592 “Про визначення виконавця послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення”, було визначено з 01.11.2023 року суб`єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення – комунальне підприємство Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідноканалізаційного господарства» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в місті Первомайськ. Також, відповідно до рішення Первомайської міської ради від 16.06.2023р. “Про припинення комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради шляхом ліквідації”, діяльність КП “Первомайськводоканал” була припинено та була визначена ліквідаційна комісія. Тобто, посилання Відповідача на суперечливість періоду нарахуваннь та “раптове припинення у 2023 році” є необгрунтованими, та період нарахувань визначений правильно. У період з 24.02.2022 до 31.12.2023 року нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних не здійснювались у зв`язку з редакцією Постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року. Починаючи з 01.01.2024 року – інфляційні втрати та три відсотки річних були нараховані з огляду на те, що об`єкт нерухомості Відповідача не підпадає під дію обмежень, встановлених відповідно до оновленої редакції Постанови КМУ №206 від 30.12.2023 року, щодо заборони нарахування таких платежів у період воєнного стану. Таким чином, нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат здійснене виключно в межах, передбачених чинним законодавством, із дотриманням положень постанови КМУ №206 в усіх її редакціях. Вказала, що посилання Відповідача на відсутність документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованими, та Позивачем докази понесення витрат будуь надані у відповідний закону строк.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року за клопотанням відповідача зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 надати суду оригінали для огляду та належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи первинних документів, що стали підставою для нарахування заборгованості 2021- 2023 роки, а саме: акти зняття показників приладу обліку за адресою відповідача АДРЕСА_2 , копії розрахункових книжок або квитанцій, де зафіксовано передачу показників, витяги з журналів або електронних баз даних обліку споживання води, де відображено дату та спосіб фіксації показника, що призвів до нарахування заборгованості за вказаний період.
27.04.2026 року від позивача до суду надійшли витребувані докази.
Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.
До початку розгляду справи будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань і доказів сторонами не подано.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що постановою Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 року у справі №915/28/24 Комунальне підприємство «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (код ЄДРПОУ 42700456) визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 
02.02.2026р. відбувся електронний аукціон №BRD001-UA-20260121-20415 з продажу майна банкрута по лоту №4, а саме: право вимоги грошової (дебіторської) заборгованості ЄДРПОУ Комунального 42700456) підприємства станом «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (код на 31.03.2025р. 
Відповідно до протоколу про результати аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026р. переможцем аукціону є ФОП ОСОБА_1 , ПН/РНОКПП (ФОП): НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 . 
Згідно з протоколом про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026р.: - ціна або частина ціни, сплачена переможцем за лот (що становить залишок гарантійного внеску за вирахуванням винагороди оператора): 666 963,13 грн без ПДВ; сума залишку від ціни продажу лота, яка підлягає сплаті переможцем електронного аукціону (за вирахуванням залишку сплаченого гарантійного внеску): 0,00 грн.; сума, яка підлягає поверненню переможцю електронного аукціону, у разі, коли сума гарантійного внеску, сплаченого таким переможцем аукціону більша за суму ціни продажу лота та винагороди оператора: 532 494,76 грн.; винагорода оператора авторизованого електронного майданчика, через який переможцем аукціону придбано майно: 5 378,73 грн. у т.ч. ПДВ 896,46 грн.; 
Платіжна інструкція №2557 від 05.02.2026р. підтверджує оплату за лот №4 аукціону № BRD001-UA-20260121-20415, а саме: 134 468,37 грн. 
Таким чином, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 85 КУЗПБ, в повному обсязі сплачено запропоновану ціну під час проведення аукціону з продажу майна банкрута Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради. 
Частиною 1 ст. 87 КУЗПБ визначено, що придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні.
09.02.2026р. на підставі електронного аукціону №BRD001-UA-20260121-20415, між Комунальним підприємством «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (далі за текстом - «Продавець», «Первісний кредитор» та/або «КП «Первомайськводоканал») та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі за текстом – «Покупець», «Новий кредитор», «Позивач» та/або «ФОП ОСОБА_1 ») укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким Покупець сплатив Продавцю усі необхідні до сплати кошти, Продавець передав (відступив) Покупцю право вимоги дебіторської заборгованості, а саме: право вимоги дебіторської заборгованості Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (код ЄДРПОУ 42700456) на загальну суму 11 205 697,58 грн., в тому числі, заборгованість фізичних осіб (населення) на суму 8 294 061,14 грн., заборгованість фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб на суму 2 911,636,44 грн. 
09.02.2026р. КП «Первомайськводоканал» та ФОП ОСОБА_1 керуючись ст.ст. 82, 87 Кодексу України з процедур банкрутства, уклали Договір відступлення права вимоги банкрута на аукціоні (далі за текстом — «Договір»). 
Згідно з пунктом 1 Договору, на умовах даного Договору та на підставі Протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026 року, надалі Протокол, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги дебіторської заборгованості Первісного кредитора до контрагентів (боржників/солідарних боржників) за надані послуги, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники. 
Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Загальна сума вимог (дебіторської заборгованості) за цим Договором складає: 11 205 697,58 грн., обтяження відсутні. 
Пунктом 2 Договору передбачено, що за цим Договором Новий кредитор в день укладання цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань та сплати Боржниками грошових коштів. Розмір Права вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права Первісного кредитора переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. 
Пункт 5 Договору зазначає, що продаж дебіторської заборгованості здійснюється разом з усіма пов`язаними та похідними правами вимоги, у тому числі правом на стягнення штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат, 3% річних, а також процесуальними правами кредитора. 
Відповідно до електронної системи закупівель Prozorro щодо аукціону BRD001-UA- 20260121-20415 за посиланням: https://prozorro.sale/auction/BRD001-UA-20260121-20415/, можна переглянути інформацію лоту, зокрема публічні документи, щодо яких було згадано вище. 
Відповідно до положень частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. 
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у від 20.03.2020 справі №906/703/16. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 910/5737/15-г, від 20.03.2020 у справі № 906/703/16, від 06.02.2020 у справі № 908/2251/18, від 15.08.2019 у справі № 904/4253/17, від 16.04.2020 по справі № 5023/5604/11. 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). 
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. 
Тож, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. 
Згідно з положеннями чинного законодавства України, зокрема, відповідно до норм Цивільного кодексу України, передача права вимоги може здійснюватися шляхом відступлення права вимоги. У даному випадку ФОП ОСОБА_1 набув право вимоги до споживачів за комунальними платежами. 
Придбавши це майно на аукціоні, ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги, яке раніше належало КП «Первомайськводоканал», що надає статус правонаступника, згідно з приписів ЦК України. 
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 є новим кредитором на підставі Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні від 09.02.2026 року та акту про придбання майна на аукціоні від 09.02.2026 року до споживачів боржників за комунальними платежами згідно з Додатком №1 до Договору від 09.02.2026р., зокрема до боржників за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
Згідно з п. 13 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг – індивідуальний або колективний споживач. 
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житловокомунальних послуг належать: 1) житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком); комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами). 
Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст. 68 Житлового кодексу України, згідно з якою зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 
Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно з положенням ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житловокомунальні послуги згідно з ст. 66-68 Житлового кодексу України. 
Статтями 64, 156 Житлового кодексу України, передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність.
За адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість у розмірі 3 648,57 грн., що підтверджується копією витягу з Додатка №1 до Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні від 09.02.2026р. 
Відповідно до нарахування за надані послуги, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ОСОБА_4 . 
Нарахування за надані послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , підтверджують, що за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року розмір заборгованості за надані послуги Відповідачу становить на суму 3 648,57 грн. 
Актом зміни показників лічильника підтверджується, що показники передавалися і нарахування за надані послуги є правильними. 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 468199502 від 14.03.2026р.) а адресою: АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 
Крім того, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні (постанова Верховного Суду від 17.11.2021 справа № 229/3118/20). 
Отже, з урахуванням правових висновків викладених в постановах Верховного Суду від 17.11.2021 справа № 229/3118/20, якщо відповідачі не проживають у квартирі та не зареєстровані у ній, не звільняє від обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги. 
Отже, якщо відповідачі не проживають у квартирі та не зареєстровані у ній, не звільняє від обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги. 
З огляду на приписи статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.322 ЦК України, Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та несуть солідарний обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг. 
Згідно з вимогами ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
У відповідності до змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору. 
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або в стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. 
Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №205 від 12.06.2020 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству «Первомайськводоканал» які введені в дію з 01.07.2020 року, на послуги з централізованого водопостачання для населення, бюджетних установ і організацій, інших споживачів, які не суб`єктами господарювання у сфері центрального водопостачання 27,30 грн. за один кубічний метр, з податком на додану вартість, що підтверджено у відомостях про послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , а саме відображено, що 1 кубічний метр води за лічильником обраховується за ціною 27,30 грн. 
Рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №205 від 12.06.2020 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству «Первомайськводоканал» розміщено на сайті Первомайської міської ради та виконкому за посиланням http://akts.pervomaisk.mk.ua/showdoc/12329), та знаходиться в публічному доступі для всіх користувачів послуг. 
Щодо належності нарахувань за надані послуги суд зазначає наступне.
Нарахування за надані послуги за 01.09.2021 - 09.02.2026 по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_2 завірена печаткою підприємства КП «Первомайськводоканал», а також підписом ліквідатора Лозової О.М. та містить повний і чіткий розмір нарахувань за кожен місяць по зазначеним видам послуг, та підтверджує суму заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року. 
З урахуванням викладеного, підверджено що між КП «Первомайськводоканал» та Відповідачем існують фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що також свідчать часткові оплати, таким чином були вчинені конклюдентні дії, які засвідчують факт отримання послуг з воодопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_2 . 
Отже, між КП «Первомайськводоканал» та Відповідачем склались правовідносини з надання послуг, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. 
Частиною 3 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житловокомунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). 
Статті 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житловокомунальних послуг та зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житловокомунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Відповідно до абзацу першого частини четвертої, частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. 
Водночас споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Також необхідно зазначити, що згідно з абз.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач не звільняється від оплати житловокомунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №205 від 12.06.2020 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству «Первомайськводоканал» розміщено на сайті Первомайської міської ради та виконкому за посиланням http://akts.pervomaisk.mk.ua/showdoc/12329/, та знаходиться в публічному доступі для всіх користувачів послуг. 
Окрім цього, нарахування за послуги згідно тарифів підтверджено копією відомостей про послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , де чітко зазначені тарифи та послуги за які вони встановлені. 
Відповідач у відзиві на позовну заяву, посилається на наступне: “У додатках до позовної заяви містяться розрахунки, згідно з яким у січні 2023 року мені нараховано споживання у розмірі 59,68 кубічних метрів води. Позивач не надає жодних пояснень, звідки взялась така цифра.”, однак на підтвердження нарахувань надано копію акту змін показників лічильника за особовим рахунком № НОМЕР_1 , де зазначено, що в період з 30.06.2022 року по 31.12.2022 року Відповідач систематично не передавав покази лічильника, та нарахування 18.01.2023 року у розмірі 59,68 м.куб. є нарахуванням за увесь період непередання показів лічильника. 
Також, копія акту змін показників лічильника за особовим рахунком № НОМЕР_1 підтверджується, що показники передавалися і нарахування за надані послуги є правильними. 
Тому, суд вважає всі додані до позовної заяви документи належними, та такими, що підтверджують факт надання послуг КП ”Первомайськводоканал” за адресою: АДРЕСА_2 .
Щодо періоду нарахувань суд зазначає наступне.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 31.10.2023 року № 592 “Про визначення виконавця послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення”, було визначено з 01.11.2023 року суб`єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення – комунальне підприємство Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідноканалізаційного господарства» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в місті Первомайськ. 
Також, відповідно до рішення Первомайської міської ради від 16.06.2023р. “Про припинення комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради шляхом ліквідації”, діяльність КП “Первомайськводоканал” була припинено та була визначена ліквідаційна комісія. 
Тобто, посилання Відповідача на суперечливість періоду нарахуваннь та “раптове припинення у 2023 році” є необгрунтованими, та період нарахувань визначений правильно.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). 
Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором, і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. 
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідач добровільно заборгованість не погашає. 
З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Згідно п. 5 Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні від 09.02.2026 року, зазначено, що продаж дебіторської заборгованості здійснюється разом з усіма пов`язаними та похідними правами вимоги, у тому числі правом на стягнення штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат, 3% річних, а також процесуальними правами кредитора. 
Тож, беручи до уваги, що Відповідач не погасив заборгованість перед ФОП ОСОБА_1 , як правонаступника КП «Первомайськводоканал», Позивач має законне право вимагати відшкодування інфляційних втрат, а також нарахування 3% річних на суму заборгованості. 
Розмір інфляційних втрат наступний: 
За період з жовтня 2021 року до січня 2023 року (включно) за особовим рахунком № НОМЕР_1 обліковується заборгованість за надані послуги на суму 3 648,57 грн. 
Сума боргу становить: 3 648,57 грн. 
Період, за який нараховуються інфляційні втрати: з 01.01.2024 р. до 23.03.2026р. 
Розмір інфляційних втрат за визначений період, з урахуванням індексів інфляції, визначених Державною службою статистики України, становить: 
Інф.в. = 3 648,57 грн ? 100,4 ? 100,3 ? 100,5 % ? 100,2 % ? 100,6 % ? 102,2 % ? 100,0% ? 100,6% ? 101,5 % ? 101,8% ? 101,9% ? 101,4 % ? 101,2 % ? 100,8% ? 101,5 % ? 100,7% ? 101,3% ? 100,8% ? 99,8 % ? 99,8 % ? 100,3 % ? 100,9 % ? 100,4 % ? 100,2 % ? 100,7% 101,0% = 4 486,17 - 3 648,57 = 837,60 грн. 
Загальна сума інфляційних втрат: 837,60 грн. 
З урахуванням вищезазначеного підрахунку, з ОСОБА_4 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 837,60 грн.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і процентів річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №917/1421/18). 
Розмір 3% річних наступний: 
За період з жовтня 2021 року до січня 2023 року (включно) за особовим рахунком № НОМЕР_1 обліковується заборгованість за надані послуги на суму 3 648,57 грн. 
Період заборгованості: 01.01.2024р. - 31.12.2024р. Кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання:366 днів 
Кількість днів у році: 366 днів 
Сума заборгованості: 3 648,57 грн. 
3% p. = 3 648,57 грн ? 3% / 100% ? 366 / 366 = 109,46 грн. 
Період заборгованості: 01.01.2025р. - 23.03.2026р. 
Кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання:447 днів 
Кількість днів у році: 365 днів 
Сума заборгованості: 3 648,57 грн 
3% p. = 3 648,57 грн ? 3 % / 100% ? 447 / 365 = 134,05 грн.
Загальна сума 3 (трьох) відсотків річних: 109,46 грн. + 134,05 грн. = 243,50 грн. 
З урахуванням вищезазначеного підрахунку, з ОСОБА_4 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають стягненню (три) відсотки річних у розмірі 243,50 грн.
Щодо незгоди відповідача з нарахуванням інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 у справі №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. 
Тож, право вимоги за основним зобов`язанням включає не лише право на отримання основної суми боргу, але й усі додаткові вимоги, що випливають із порушення боржником своїх обов`язків. Такими вимогами є, зокрема, право на стягнення інфляційних втрат та процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). 
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц). 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17). 
Стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних полягає у захисті майнових інтересів кредитора у випадку прострочення виконання зобов`язання, ці права є невід`ємними від основного зобов`язання. Таким чином, передача права вимоги за основним зобов`язанням автоматично тягне за собою передачу права на стягнення додаткових платежів, що є похідними від основного зобов`язання. 
При переході права вимоги до нового кредитора останній має право на стягнення не лише суми основного боргу, але й на стягнення інфляційних втрат та процентів річних відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України. 
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14- 591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12- 105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). 
Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, тому позивач має право на отримання заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. 
Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. 
Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 року в редакції від 05.03.2022р. встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця редакція постанови набрала чинності з дня її офіційного опублікування та застосовується із 24.02.2022 року. 
Наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 відсотків річних розраховується за період з 01.01.2024 до 23.03.2026 року. 
Разом з тим, згідно з новою редакцією Постанови КМУ № 206 від 30.12.2023 року встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). 
Тобто, нова редакція зазначеної постанови закріплює, що норми щодо заборони нарахування інфляційних втрат і трьох відсотків річних застосовуються лише до територіальних громад, розташованих на територіях, де ведуться бойові дії, можливі бойові дії або які є тимчасово окупованими Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Також заборона застосовується у випадках, якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних дій, за умови повідомлення про це виконавця послуг. 
У даному випадку, адреса Відповідача не включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, які є тимчасово окупованими тощо. 
Тож, у період з 24.02.2022 до 31.12.2023 року нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних не здійснювались у зв`язку з редакцією Постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року. Починаючи з 01.01.2024 року – інфляційні втрати та три відсотки річних були нараховані з огляду на те, що об`єкт нерухомості Відповідача не підпадає під дію обмежень, встановлених відповідно до оновленої редакції Постанови КМУ №206 від 30.12.2023 року, щодо заборони нарахування таких платежів у період воєнного стану. 
Таким чином, нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат здійснене виключно в межах, передбачених чинним законодавством, із дотриманням положень постанови КМУ №206 в усіх її редакціях. 
Враховуючи вищевикладене, доводи позовної заяви про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат є обгрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню. 
Відтак, Позивач, як новий кредитор до Відповідача на підставі передання права вимоги, має повне і законне право звертатися з вимогами про стягнення: основної суми боргу; інфляційних втрат за весь період прострочення; трьох процентів річних від суми боргу за час прострочення. 
Таким чином, вимоги нового кредитора є законними, обґрунтованими і відповідають положенням чинного законодавства України.
Виходячи із вказаного вище, загальний розмір заборгованості Відповідача перед ФОП ОСОБА_1 , як правонаступника КП «Первомайськводоканал», становить 4 729,67 грн., з яких - 3 648,57 грн. заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з з жовтня 2021 року до січня 2023 року; - 837,60 грн. інфляційні втрати; - 243,50 грн. 3% річних.
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. 
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житловокомунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61- 11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23). 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача.
Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 4 729 грн. 67 к.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 331 грн. 20 к.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 7 000 грн, суд не вирішує дане питання при ухваленні рішення, оскільки представником позивача у позовній заяві було зазначено про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України /а.с.9/.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 81, 89, 263-265, 268, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ціна позову 11 304 грн. 81 к., - задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість у розмірі 4 729 (чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять) грн. 67 к, яка складається з заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2021 року до січня 2023 року в сумі 3 648 (три тисячі шістсот сорок вісім) грн. 57 к., інфляційних втрат - 837 (вісімсот тридцять сім) грн. 60 к., 3% річних - 243 (двісті сорок три) грн. 50 к. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 к.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .
Повний текст судового рішення виготовлено 06 травня 2026 року.

СУДДЯ: