ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2986/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не призначення та не проведення розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), а саме травмування позивача ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;
- зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 (в редакції станом на дату первинного звернення позивача), провести розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), який мав місце 30.05.2023 з позивачем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;
- зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України скласти та видати позивачу ОСОБА_1 акт за формою Н-1;
- зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 21.04.2020 №347, провести службове розслідування по уточненню причин та умов, що призвели до травмування позивача ОСОБА_1 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;
- зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України видати позивачу ОСОБА_1 примірник висновку службового розслідування по уточненню причин та умов, що призвели до нещасного випадку (в тому числі поранення) який мав місце 30.05.2023 з позивачем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;
- зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України видати позивачу ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.05.2023 р., під час виконання завдань за призначенням, перебуваючи у службовому відрядженні в зоні проведення бойових дій, отримав акубаротравму внаслідок ворожого обстрілу. У зв`язку зі скаргами на стан здоров`я, йому було надано медичну допомогу у лікувальному закладі. В подальшому позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з наслідками отриманої травми. Позивач вказує, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України допустила протиправну бездіяльність, що полягає у не призначенні та не проведенні розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час перебування позивача в зоні проведення бойових дій під час виконання завдань за призначенням. При цьому, позивач стверджує про обов`язок відповідача видати йому акта за формою Н-1 (НТ) та видати довідку про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) позивача, яке відбулось 30.05.2023 під час його перебування у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Відповідач у встановлений строк не подав відзив на позов. 
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 26.06.2025 р. позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 26.06.2025 р. судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2023 р. №159 позивач вибув з тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_2 до постійного місця дислокації після виконання службових (бойових) завдань. (а.с. 12).
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2023 р. позивач прибув до тимчасового місця дислокації військової частини. (а.с. 20).
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 12.05.2025 р. позивач вибув у службове відрядження для виконання бойових (спеціальних завдань). (а.с. 12)
Матеріали справи містять письмові пояснення військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані командиру Військової частини НОМЕР_1 щодо травмування 30.05.2023 р., яке відбулось під час виконання бойових завдань. (а.с. 17).
26.06.2023 р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про призначення службового розслідування та видачі довідки про обставини травми, під час виконання бойових завдань, внаслідок здійснення ракетного обстрілу противником 11.05.2023 р. та 31.05.2023 року. (а.с. 39).
Матеріали справи містять інформацію Військової частини НОМЕР_2 щодо участі військовослужбовців, зокрема й позивача, у бойових діях у період з 21.02.2023 р. по 28.02.2023 р., з 01.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 01.05.2023 р. по 31.05.2023 р., з 01.06.2023 р. по 08.06.2023 р.
Також матеріали справи містять: первину медичну картку повивача від 03.06.2023 р.; виписки із медичної карти стаціонарного хворого про перебування позивача на лікуванні у терапевтичному відділенні з 08.09.2023 р. по 06.10.2023 р., з 18.04.2024 р. по 23.04.2024 р., 08.10.2024 р. по 29.10.2024 р.; консультативний висновок спеціаліста №165. (а.с. 21-27).
04.10.2023 р. позивач звертався до відповідача із заявою про видачу наказу про призначення службового розслідування та видачі довідки про обставини контузії (травми) отриманої позивачем. (а.с. 34)
На звернення позивача відповідачем складено лист 14.11.2025 №50/113/20-1967, в якому зазначається, що у військової частини відсутні документи, які підтверджують факт отримання позивачем травми (контузії) та в наданих позивачем документах відсутні достатні відомості необхідні для підтвердження травмування, недостатньо підстав для оформлення та видачі довідки про обставини травми. Роз`яснено, що у випадку надання нових документів, які підтверджуватимуть достовірність отримання травми у травні-червні 2023 р., в частині буде проведено службове розслідування та буде видана довідка про обставини травми. (а.с. 31).
20.12.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення та видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), внаслідок отриманої травми 30.05.2023 р. травми (контузії). (а.с. 36-38).
Матеріали справи містять копію листа Національної гвардії України від 13.02.2025 р. на скаргу представника позивача щодо бездіяльності військової частини, в якому повідомляється, що долучені документи, з категорії тих, що мають первинне значення, для вирішення поставленого питання, не дають можливості твердити про неправомірні дії командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. (а.с. 35, 40-43).
Мотивувальна частина
Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Водночас наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 з метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок №1346).
Згідно з п.1 розділу 1 Порядку №1346 його розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.
Відповідно до п.п.1.2, 1.3. розділу 1 Порядку №1346 дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).
Розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку.
Оскільки відповідач входить до структури Національної гвардії України, яка відповідно до вказаної вище норми Закону є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, розслідування нещасних випадків, що сталися з її військовослужбовцями, проводиться з урахуванням вказаного вище Порядку. 
Згідно з п.2.1. розділу 2 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).
Відповідно до п.2.2. розділу 2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Згідно з п.2.4. розділу 2 Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
Тобто, якщо нещасний випадок трапився в період проходження служби, рішення у формі акту Н-1 виноситься у разі, якщо він виник внаслідок виконання службових обов`язків, а форми НТ, якщо не пов`язаний з цими обов`язками.
Відповідно до п.3.1. розділу 3 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Таким чином, суд звертає увагу, що правовідносини, пов`язані з початком проведення службового розслідування згідно Порядку №1346, виникають з моменту повідомлення потерпілим про кожний нещасний випадок.
Поряд із цим, згідно з п. 3.19 розділу 3 Порядку №1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.
26.06.2023 р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про призначення службового розслідування а видачі довідки про обставини травми, під час виконання бойових завдань, внаслідок здійснення ракетного обстрілу противником у травні 2023 року.
При цьому, позивач зазначає, що своєчасно повідомити про травмування не виявилось можливим, оскільки він перебував поза межами пункту постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 , а наслідки травмування він відчув через деякий час. При цьому на підтвердження вказаних обставин матеріали справи містять первині медичні картки повивача від 03.06.2023 р., в якій зафіксовано посттравматичне захворювання внаслідок травмування 30.05.2023 р. Крім того, матеріали справи містять письмові пояснення військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані командиру Військової частини НОМЕР_1 щодо подій 30.05.2023 р. та травмувань, які відбулись під час виконання бойових завдань, зокрема й за участю позивача.
Таким чином, з урахуванням п. 3.19 розділу 3 Порядку №1346, суд звертає увагу, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, повинен був розслідуватись згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого. При цьому, суд звертає увагу, що норми Порядку №1346 не передбачають список документів та обов`язок потерпілого підтверджувати обставини травмування.
На підставі матеріалів справи встановлено, що незважаючи на звернення позивача 26.06.2023 р. із рапортом, а також наявних медичних документів, що підтверджують погіршення стану здоров`я позивача внаслідок здійснення противником ракетного обстрілу 11.05.2023 р. та 31.05.2023 р. відповідачем не призначено та не проведено розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), а саме травмування позивача ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, чим допущено протиправну бездіяльність. 
У подальшому позивач повторно 04.10.2023 р. та 20.12.2023 р. звертався до відповідача щодо призначення службового розслідування та надавав додаткові документи на підтвердження травмування (виписки із медичної карти стаціонарного хворого).
За результатом звернення, яке надійшло на адресу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , майору ОСОБА_1 було надано відповідь (вих.№50/113/20-1962 від 14.11.2023), якою у складенні та наданні довідки про обставини травмування (контузії) було відмовлено з посиланням на недостатність або відсутність документів, необхідних для видачі такої довідки. При цьому конкретного переліку витребуваних документів не було наведено.
Судом також враховано, що станом на дату повторного звернення майора ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та надання ним додаткових документів у жовтні 2023 року вже набрали чинності зміни до Порядку №1346, внесені наказом МВС України від 22.08.2023 №692, відповідно до якого пункт 1.3 глави 1 доповнено новим абзацом такого змісту: у разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця Національної гвардії України спричинена діями противника, розслідування нещасного випадку відповідно до цього Порядку не проводиться. В такому разі протягом п`яти днів начальником медичної служби військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Однак, суд звертає увагу, що позивач вперше повідомив командування військової частини про погіршення здоров`я внаслідок травмування під час виконання бойових завдань 26.06.2023 р. шляхом подання відповідного рапорту, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Порядку №1346, в редакцій чинній на 26.06.2023 р., які діяли на момент вказаного повідомлення, оскільки підстави для проведення службового розслідування виникають саме з моменту надходження від потерпілого відповідного повідомлення. При цьому, повторні звернення позивача до відповідача із заявами щодо призначення службового розслідування не змінюють встановлених судом підстав для призначення відповідачем службового розслідування згідно рапорту позивача від 26.06.2023 року. Крім того, судом також з`ясовано, що у спірних правовідносинах відсутні дискреційні повноваження відповідача, як і відсутні вимоги про надання потерпілим відповідного переліку документів для можливості призначити службове розслідування згідно Порядку №1346. Суд звертає увагу, що обставини травмування, медичні документи, пояснення свідків підлягають дослідженню військовою частиною саме під час службового розслідування, а не на стадії повідомлення потерпілого про його травмування.
Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не призначення та не проведення розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), а саме травмування позивача ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Щодо доводів позивача про зобов`язання відповідача скласти та видати позивачу ОСОБА_1 акт за формою Н-1 та довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою, суд вважає такі вимоги передчасними з огляду на те, що вказаний акт за формою Н-1 та довідка складається за результатами розслідування. Однак, у спірних правовідносинах судом лише констатовано обов`язок відповідача призначити службове розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення) щодо травмування позивача, при цьому суд не уповноважений встановлювати результати такого розслідування, а тому не може визначати й обов`язок комісії з розслідування складати відповідний акт. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 21.04.2020 №347, провести службове розслідування по уточненню причин та умов, що призвели до травмування позивача 30.05.2023 суд зазначає наступне. 
Передусім суд звертає увагу, що спірні правовідносини та оскаржувана бездіяльність відповідача стосуються саме не призначення та не проведення розслідування травмування позивача 30.05.2023 р., в той час як обставини проведення службового розслідування по уточненню причин та умов, що призвели до травмування позивача жодним чином не обґрунтовані, позивач не надав жодного доказу на підтвердження порушення його прав та інтересів в цій частині, а також обов`язку здійснювати вказаного службового розслідування. 
Також суд звертає увагу, що згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 21.04.2020 №347 службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі.
Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що уточнення причин та умов, що призвели до травмування особи не відноситься до підстав службового розслідування, визначених Порядком проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 21.04.2020 №347, а тому позов в цій частині є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. 
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не подав у встановлений судом строк відзив на позов, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
Суд дійшов висновку, що відповідач допущено протиправну бездіяльність щодо не призначення та не проведення розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), а саме травмування позивача ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
У решті позовних вимог суд дійшов висновку про їх передчасність, а в частині зобов`язання відповідача у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 21.04.2020 №347, провести службове розслідування по уточненню причин та умов, що призвели до травмування позивача 30.05.2023 р. безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 
З вказаних підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати
Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, суд не вирішує питання про відшкодування вказаних судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд – 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не призначення та не проведення розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), а саме травмування позивача ОСОБА_1 , яке відбулось 30.05.2023 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
3. Зобов`язати відповідача – Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 (в редакції станом на дату первинного звернення позивача з рапортом від 26.06.2023 р.), провести розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), який мав місце 30.05.2023 з позивачем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, перебуваючи у службовому відрядженні з метою участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
4. В решті позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Повне найменування учасників процесу:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_4 ).
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Суддя Т.М. Брезіна