ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2026 р. справа № 300/7254/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату різниці в пенсії по інвалідності за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025 включно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплатити різницю в пенсії по інвалідності внаслідок війни за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025 включно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 21 473,74 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовив йому здійснити донарахування та виплату різниці в пенсії по інвалідності внаслідок війни (пов`язана із захистом Батьківщини) за минулий час з 12.07.2024 по 22.05.2025 після скасування (відміну) 25.03.2025 штатною НОМЕР_1 Регіональною ВЛК Міністерства оборони України (м. Львів) постанов позаштатної гарнізонної ВЛК №2 військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), оформлених довідкою №163 від 22.02.2024 та Свідоцтвом про хворобу №603 від 11.06.2024 в частині встановленого причинного зв`язку у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 прийнято до розгляду заяву позивача від 24.10.2025 про уточнення позовних вимог в адміністративній справі №300/7254/25 та, відповідно, розгляд справи проводився у межах позовних вимог про:
визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату різниці в пенсії по інвалідності за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025 включно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплатити різницю в пенсії по інвалідності внаслідок війни за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025 включно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
27.10.2025 від Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначено, що в листопаді 2024 року ОСОБА_1 на підставі документів, наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» як особі з інвалідністю третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 12.07.2024. Згідно Витягу №78/25/2722/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/Р ОСОБА_1 з 17.04.2025 встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення (контузії, травм, каліцтва), захворювання та інші ушкодження здоров`я, одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди (за рішенням ВЛК: Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини). На підставі вищезазначеного витягу позивачу змінено причину інвалідності на захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини з 17.04.2025, у зв`язку з чим ОСОБА_1 в червні 2025 року проведено перерахунок пенсії як особі з інвалідністю другої групи, захворювання якої пов`язане з захистом Батьківщини з 17.04.2025, а саме: основний розмір пенсії обчислено в розмірі 80 відсотків грошового забезпечення відповідно до статті 21 Закону №2262-ХІІ та встановлено підвищення основного розміру пенсії на 25% відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 №1381. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становить 23 059,53 грн, а різницю донарахованих коштів за період з 17.04.2025 по 30.06.2025 в сумі 21 473,74 грн було виплачено в липні 2025 додатковими відомостями. Таким чином, на думку відповідача, у Головного управління немає підстав проводити перерахунок та виплату різниці в пенсії по інвалідності внаслідок війни за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025, оскільки зміна причини інвалідності, а саме «захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини» встановлена з 17.04.2025, і саме з цієї дати проведено перерахунок та виплачено різницю донарахованих коштів (а.с. 70-72).
На виконання вимог підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 згідно Протоколу від 06.04.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи головуючим суддею по даній справі призначено Кафарського В.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 прийнято до провадження адміністративну справу №300/7254/25 та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
Рішенням Коломийської міжрайонної МСЕК від 24.10.2024, з 08.10.2024 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби строком на 1 рік до 01.11.2025 з датою чергового переогляду 24.10.2025, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ААД №064418 від 24.10.2024 (а.с. 39).
У зв`язку із цим, Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначено пенсію по інвалідності з 12.07.2024, тобто з наступного дня після звільнення з військової служби в порядку, визначеному пунктом «б» частини першої статті 50 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджено відповідачем.
В подальшому, протокольним рішенням засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 25.03.2025 №893, причинний зв`язок захворювань «ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» змінений на «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», а постанови позаштатної гарнізонної ВЛК №2 в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) про причинний зв`язок по довідці ВЛК №163 від 22.02.2024 та Свідоцтву про хворобу №603 від 11.06.2024 – відмінені (а.с. 38).
З метою зміни причини інвалідності II (другої) групи, ОСОБА_1 17.04.2025 направлений до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Так, згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/В, ОСОБА_1 з 17.04.2025 встановлено II (другу) групу інвалідності зі зміною її причини у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини» відповідно до причинного зв`язку, зазначеного в протокольному рішенні штатної 16 Регіональної ВЛК від 25.03.2025 №893 (а.с. 40).
Після надходження у липні 2025 року коштів на рахунок, 25.08.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив роз`яснити, за який саме період Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено нарахування суми 21 473,74 грн, виплату якої проведено 04.07.2025, а також просив здійснити перерахунок та виплатити різницю в пенсії по інвалідності за минулий час з 12.07.2024 по 22.05.2025 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності II (другої) групи, яка пов`язана із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 21 473,74 грн.
Листом від 09.09.2025 №7317-7129/К-02/8-0900/25 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило про те, що позивачу проведено перерахунок пенсії як особі з інвалідністю другої групи, захворювання якої пов`язане із захистом Батьківщини з 17.04.2025, а різницю донарахованих коштів за період з 17.04.2025 по 30.06.2025 в сумі 21 473,74 грн було виплачено в липні 2025 року додатковими відомостями.
Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправною відмовою у здійсненні перерахунку та виплати різниці у пенсії по інвалідності з 01.08.2024 по 16.04.2025, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Так, Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону №2262-ХІІ, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. 
Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. 
Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Згідно зі статтею 18 Закону №2262-ХІІ, пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи (ст. 19 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до приписів ст. 20 Закону №2262-ХІІ, залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:
а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. 
Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку) (ст. 21 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенси, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
При цьому, суд зазначає, що Постановою Правління ПФ України №3-1 від 30.01.2007 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок №3-1).
Згідно п. 2 розділу І Порядку №3-1, Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом) ( п. 11 розділу І Порядку №3-1).
Згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку №3-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку); 2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії; 3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню); 4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку); 5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); 6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1; 7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу; 8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства російської федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії. 
Для призначення пенсії по інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) виписку з акта огляду МСЕК про визнання заявника особою з інвалідністю.
У відповідності до вимог п. 6 розділу IV Порядку №3-1, Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви. Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 04.07.2024 на підставі наказу наказу командира військової частини НОМЕР_3 №38-РС звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби (а.с. 34) та з 11.07.2024 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 №194 виключений зі списків особового складу військової частини (а.с. 35).
Надалі, в листопаді 2024 ОСОБА_1 на підставі документів, наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено з 12.07.2024 пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2622-ХІІ як особі з інвалідністю третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Проте, оскільки відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/В ОСОБА_1 з 17.04.2025 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії, травм, каліцтва), захворювання та інші ушкодження здоров`я, одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди (за рішенням ВЛК: Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини), позивачу в червні 2025 року проведено перерахунок пенсії як особі з інвалідністю другої групи, захворювання якої пов`язане з захистом Батьківщини. 
Так, з протоколу за пенсійною справою – 0901012606 (Міноборони) від 27.06.2025 вбачається, що позивачу призначено пенсію та основний розмір пенсії обчислено в розмірі 80% грошового забезпечення (відповідно до статті 21 Закону України №2262-ХІІ) та встановлено підвищення розміру основного пенсії на 25% відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 №1381 (а.с. 22).
При цьому, з матеріалів справи слідує, що перерахунок пенсії позивачу здійснено з 17.04.2025, тобто з дати встановлення йому ІІ групи інвалідності у відповідності до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/В (а.с. 40). Водночас, різницю донарахованих коштів за період з 17.04.2025 по 30.06.2025 в сумі 21 473,74 грн було виплачено позивачу в липні 2025 додатковими відомостями, що ним підтверджено у позові.
Суд звертає увагу, що Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/В є чинним та оскільки в ньому чітко вказано дату встановлення ІІ групи інвалідності – 17.04.2025, суд погоджується з відповідачем, що у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області були відсутні підстави проводити перерахунок та виплату різниці в пенсії по інвалідності внаслідок війни за минулий час з 01.08.2024 по 16.04.2025, оскільки зміна причини інвалідності, а саме «захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини» встановлена саме з 17.04.2025.
Водночас, суд звертає увагу, що питання відповідності згаданого Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.05.2025 №78/25/2722/В та відомостей у ньому не є предметом розгляду у межах цієї справи.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що ознаки протиправних дій відповідача, які б порушували права позивача, в даній справі відсутні.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10). 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області діяло правомірно та, як наслідок, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ; для листування: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.