ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/3636/26
категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення – січень 2008 року;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення – січень 2008 року;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.01.2016 року по дату виплати заборгованих коштів.
Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що за період проходження служби з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року Позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація її грошового забезпечення із врахування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Таку бездіяльність Позивач вважає протиправною, так як Позивач має законне право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період та на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 27.02.2026 року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судове засідання у справі, призначене на 24.03.2026року, не відбулося по причині неявки сторін та подання відповідного клопотання представником Позивача.
В судове засідання у справі, призначене на 24.04.2026 року, представники сторін повторно не прибули.
24.04.2026 року представником Позивача до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача та його представника.

Враховуючи неявку в судові засідання представників сторін, суд продовжив судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 29.04.2026 року Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України залучено до справи в якості другого Відповідача, так як судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 24 січня 2020 року "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" (надалі - Постанова № 20) відповідно до пункту 1 якої ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції: Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України; Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Відповідно до пункту 2 Постанови № 20 утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Департамент з питань виконання кримінальних покарань, який згідно пункту 3 Постанови № 20 є правонаступником територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

11.05.2026 року до суду надійшов відзив на позов Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Відповідача-2. У відзиві проти задоволення позову заперечується і зазначається, що Позивач з 14.08.2012 року по 31.12.2016 року проходила службу в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області, а з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року в Центральному міжрегіональному управлінні з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції. У відзиві зазначається, що відповідно до розрахункових листів Позивачу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року з урахуванням посадового окладу в 650,00 грн. щомісячно нараховувалася та виплачувалася індексації її грошового забезпечення в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області на загальну суму 9094,44 грн. З 01.01.2017 року посадовий оклад Позивача збільшився з 650,00 грн. до 1450,00 грн. Таке збільшення посадового окладу перевищувало суму індексації, нараховану Позивачу в грудні 2016 року, що виключало подальше нарахування індексації в 2017 році.

Представник Відповідача-1, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, відзив на позовну заяву до суду в установлені строки не подав.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII) в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач в спірний період, а саме з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року проходила військовому службу в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області, а з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року - у Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. При цьому слід врахувати, що Позивач з серпня 2017 року по червень 2018 року знаходилася у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею 3-річного віку.

Суть спору між сторонами в даній справі в цій частині позовних вимог зведена виключно до наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р.

Суд враховує, що індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону N1282-XII). Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (надалі - Порядок № 1078.
Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.

Доводи Позивача та її представника щодо наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., не узгоджуються із вимогами чинного законодавства та не відповідають обставинам справи з огляду на таке.
Так, в розумінні вимог Закону N1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації. Базовий місяць - це місяць останнього підвищення окладів.
Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим — до перевищення порогу індексації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Судом встановлено, що Позивачу в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року з урахуванням посадового окладу в 650,00 грн. щомісячно нараховувалася та виплачувалася індексація її грошового забезпечення в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області на загальну суму 9094,44 грн., що підтверджується відомостями з особової картки Позивача, копія якої долучена до відзиву Відповідача-2 та досліджена судом.
В зв`язку з цим суд вважає безпідставними та неправдивими доводи Позивача, наведені в позовній заяві та в заяві від 18.02.2026 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, що Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області Позивачу індексація її грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року не нараховувалася та не виплачувалася.

Судом встановлено, що Позивачу в інший період, а саме з 01.01.2017 року по серпень 2017 року включно з урахуванням посадового окладу в 1450,00 грн. індексація її грошового забезпечення в Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України не нараховувалася і не виплачувалася, що підтверджується архівною довідкою таких розрахунків Позивача, копія якої долучена до відзиву Відповідача-2 та досліджена судом.

Суд враховує доводи представника Відповідача-2, що з 01.01.2017 року мало місце підвищення посадових окладів працівників Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, що виключали підстави для нарахування та виплати Позивачу індексації.
Такі доводи представника Відповідача-2 узгоджуються із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1036 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294" щодо збільшення посадових окладів осіб начальницького складу установ виконання покарань.

Як вже зазначалося судом, до відзиву Відповідача-2 на позов долучені довідки щодо розмірів грошового забезпечення Позивач за спірний період з 01.01.2016 року по серпень 2017 року. Наявна в таких довідках інформація, окрім іншого, засвідчує, що з 01.01.2017 року посадовий оклад Позивача збільшився з 650,00 грн. до 1450,00 грн. Таке збільшення посадового окладу перевищує суму індексації, нараховану Позивачу в грудні 2016 року в розмірі 682,00 грн.
Збільшення з 01.01.2017 року посадового окладу Позивача до 1450,00 грн. повністю узгоджується із схемою посадових окладів осіб начальницького складу міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мін`юсту (Додаток 21-1 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294, внесений постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1036).
В зв`язку з цим суд вважає безпідставними та неправдивими доводи Позивача, наведені в заяві від 18.02.2026 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1036 щодо збільшення посадових окладів не розповсюджувалися на Позивача.

Одночасно суд погоджується із доводами представника Відповідача-2, що збільшення посадового окладу Позивача перевищило суму індексації, нараховану Позивачу в грудні 2016 року в розмірі 682,00 грн., а тому згідно з пунктом 5 Порядку №1078 виключало нарахування Позивачу індексації ї грошового забезпечення з 01.01.2017року до серпня 2017року, тобто до виходу Позивача у відпустку по догляду за дитиною по досягнення нею 3-річного віку. 
Інших доводів на підтвердження протиправності дій Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення – січень 2008 року, та щодо протиправності нарахованої та виплаченої Позивачу індексації в позові не наведено.
Більш того, суд зазначає, що згідно послужного списку Позивача, копія якого долучена до позову, Позивач в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року не проходила військову службу у складі Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Суд погоджується з доводами Позивача, що відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Як зазначено в ст.4 цього ж Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
За приписами ст.3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Разом з тим, як встановлено судом, Позивачу за спірний період нарахування та виплата індексації її грошового забезпечення була проведена у повній відповідності до вимог Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", що виключає підстави для зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів по причині відсутності порушення Відповідачем строків виплати Позивачу індексації грошового забезпечення.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають. 

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк
30.04.26