Справа № 739/951/26
Провадження № 2/739/643/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

26 червня 2026 року          м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого - судді Іващенко І.К.,
з участю секретаря судового засідання – Шкурат О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
01 червня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість у розмірі 18118,00 грн., з яких сума кредиту – 4000 грн., сума процентів за користування кредитом – 8702,00 грн., нараховані проценти позивачем за 132 календарних дня 5016,00 грн., комісії за надання кредиту 400,00 грн., а також судовий збір в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 
В обґрунтування позову позивач вказує, що 14 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №5460243 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 4000,00 грн. на строк 360 днів (дата повернення кредиту 09 квітня 2026 року), яку ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
У період договору було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, яка становить 0,95% в день. 
За інформацією в листі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до зазначеного договору № 5460243 від 14.04.2025 було успішно перераховано грошові кошти в сумі 5400,00 грн. на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 .
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів повністю не виконав.
28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 28/11/2024, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права вимоги за даним кредитним договором.
Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором становить 18118,00 грн., з яких сума кредиту – 4000,00 грн., сума процентів за користування кредитом – 8702,00 грн., проценти за 132 дня нараховані позивачем – 5016,00 грн., комісія за надання кредиту – 400,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що у разі відсутності відзиву на позов розглянути справу без його участі, позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позов не подав.
За таких обставин відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом було встановлено, що 14 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 5460243 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором., який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «52065», з умовами якого останній був ознайомлений.
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 4000,00 грн., шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на платіжну карту, для подальшого використання його за цільовим призначенням, із стандартною процентною ставкою 0,95% в день.
28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 28/11/2024, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права вимоги за даним кредитним договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також відсотків за користування ним та комісії, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 18118,00 грн., з яких сума кредиту – 4000,00 грн., сума процентів за користування кредитом – 8702,00 грн., проценти за 132 дня нараховані позивачем – 5016,00 грн., комісія за надання кредиту – 400,00 грн.
За таких обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 17 718 грн., з яких сума кредиту – 4000,00 грн., сума процентів за користування кредитом – 8702,00 грн., проценти за 132 дня нараховані позивачем – 5016,00 грн.
Водночас, не піддягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача суми комісії за надання кредиту в розмірі 400,00 грн. з огляду на таке.
Так, з пункту 1.4. кредитного договору вбачається, що Комісія, пов`язана із наданням Кредиту складає 400 грн.
Водночас, згідно ч.3 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Тобто, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як надання кредиту в момент видачі, має надаватися клієнту банку безоплатно.
За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 400,00 грн. не підлягають задоволенню.
Таким чином, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме 17 718 грн., з яких сума кредиту – 4000,00 грн., сума процентів за користування кредитом – 8702,00 грн., проценти за 132 календарних дня нараховані позивачем – 5016,00 грн.
У вимозі про стягнення комісії слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме вимоги задоволені на 97,79% тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 603,56 грн. витрат на оплату судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 9779,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України,суд -
ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість в загальному розмірі 17 718 грн. (сімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять гривень), яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень), суми процентів за користування кредитом в розмірі 8702,00 грн. (вісім тисяч сімсот дві гривні), проценти за 132 календарних дня нараховані позивачем – 5016,00 грн. (п`ять тисяч шістнадцять гривень).
В іншій частині вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 2 603 (дві тисячі шістсот три) гривні 56 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 9779 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять ) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Дані про сторони:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, б. 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822;
відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          І.К. Іващенко