Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1269/25
Провадження №2/338/87/26
01 травня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді Битківського Л.М.,
з участю секретаря Микитюк А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 499113-КС-002.
Вказаний договір був укладений в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.
Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 10000 грн, строком на 24 тижні - до 07 листопада 2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом та сплатою комісії за надання кредиту.
Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 
Крім того, 23 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору № 499113-КС-002, відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу додатково кредит в сумі 5000,00 гривень. Загальна сума позики склала15000 грн. 
У зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача станом на 08 серпня 2025 року виникла заборгованість, яка позивачем визначена у розмірі 54129,46 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 36879,46 грн, сума прострочених платежів за комісією 2250,00 грн.
Оскільки у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_1 не погасив, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 54129,46 грн заборгованості за кредитним договором та 2422,40 грн судового збору. 
Представник позивача на розгляд справи не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в жодне із призначених судових засідань не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що 23 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 499113-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
23 травня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 499113-КС-002 про надання кредиту та цього числа відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 499113-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «Бізнес Позика» через телекомунікаційну систему направило відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-8845, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено.
Згідно п.2.1 договору кредитодавець надав позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів.
Відповідно до даного договору кредит надано строком на 24 тижні - до 07 листопада 2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом (стандартна процентна ставка в день 1,16 % (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1500,00 гривень.
Договір про надання кредиту № 499113-КС-002 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8845.
Пунктом 3.2 Договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п.2.4 Договору, починаючи з першого дня користування кредитом.
Згідно з п.3.2.1 Договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4 Договору.
23 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору № 499113-КС-002, відповідно до якої ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит в сумі 5000,00 гривень.
Вказаною додатковою угодою сторони погодили, що станом на 23 травня 2024 року сума неповернутого відповідачем кредиту за договором № 499113-КС-002 становить 10000 грн. Також відповідач погодився з тим, що кредит збільшується на 5000 грн., та зобов`язався повернути збільшений кредит у строки та на умовах викладених у договорі. Після збільшення кредиту загальна сума отриманого та неповернутого відповідачем кредиту склала 15000,00 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 750 грн.
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором кредиту № 499113-КС-002 про надання кредиту, та умови додаткової угоди до договору, перерахувавши відповідачу на картковий рахунок 23 травня 2024 року грошові кошти в розмірі 10000 грн та 23 травня 2024 року 5000 грн., про що свідчать підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. 
Згідно з наданою позивачем довідкою позивач розрахував заборгованість відповідача станом на 28 серпня 2025 року за кредитним договором № 499113-КС-002 у сумі 54129,46 з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 36879,46 грн, сума прострочених платежів за комісією 2250,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого розрахунку заборгованості.
Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору та додаткової угоди до нього, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору та додаткової угоди з відповідачем, розрахунок заборгованості свідчить про користування ОСОБА_1 кредитними коштами суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за Договором № 499113-КС-003 від 23 травня 2024 року, станом на 28 серпня 2025 року в розмірі 54129,46 грн.
Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору необхідно віднести на рахунок відповідача, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 слід стягнути 2422,40 гривень судового збору, сплачених при зверненні до суду з позовною заявою.
На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст. 280-285 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 54129,46 грн заборгованості за кредитним договором № 499113-КС-002 від 23 травня 2024 року, а також 2422,40 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції або безпосередньо шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський