Справа № 588/702/26
провадження № 2/588/450/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року          м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючий суддя Лебедь О.В.,
за участю: секретар судового засідання Ноздріна В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у квітні 2026 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4067845 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000,00 грн на строк 360 днів (до 13.10.2024) з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладеного договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 .
Позивачем було нараховано відповідачу проценти за 142 календарних дні в розмірі 11360,00 грн.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 16610,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн; нарахованих процентів у розмірі 1250,00 грн, а також нарахованих позивачем процентів за 142 календарних дні у розмірі 11360,00 грн.
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 16610,00 грн, сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 05.05.2026 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.
У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 22.06.2025 року.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 05.05.2026 за місцем його реєстрації. Поштові відправлення повернуті до суду з відмітками «адресат відсутній», але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Також, відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду.
Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.
Згідно вимог частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що 19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1  був укладений договір № 4067845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн на строк 360 днів (до 13.10.2024) з умовою сплати процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,00 % на день, та періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Також сторони погодили графік платежів, що відображено у таблиці загальної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-22, 25-26, 90).
Також, у матеріалах справи містяться Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Статут ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 51-60, 69-75).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Р907.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Із врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.
Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі про надання споживчого кредиту № 4067845 від 19.10.2023, який підписав ОСОБА_1 .
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з яким кредитодавець уклав договір № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 про надання послуг з переказу платежів, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснило переказ грошових коштів в сумі 4000,00 грн на платіжну картку позичальника ОСОБА_1 (а.с. 24).
Також, із відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.05.2026 вбачається, що по рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на ім`я ОСОБА_1 було зарахування коштів на суму 4000,00 грн від 19.10.2023 (а.с. 102).
Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн.
24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 24.05.2024, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4067845 від 19.10.2023 в якому 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1250,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 32-33, 35-39).
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ФК «Фінтраст Капітал» повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу останнього, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору (а.с. 34).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також установлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «Фінансова компанія «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 19.10.2023 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».
Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 року змінено найменування товариства на - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтею 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на момент відступлення права вимоги, згідно розрахунку первісного кредитора, складала 5250,00 грн, із яких: тіло кредиту 4000,00 грн; заборгованість за процентами 1250,00 грн (а.с. 27).
Також позивачем у межах строку дії договору, у період із 25.05.2024 до 13.10.2024 (142 календарних дні) було нараховано відсотки за стандартною ставкою (2,00%) у сумі 11360,00 грн (а.с. 28-29).
Суд частково не погоджується із вказаними розрахунками зважаючи на таке.
Кредитний договір № 4067845 був укладений 19.10.2023 та строк дії договору визначено тривалістю 360 днів (до 13.10.2024).
Умовами договору передбачена стандартна процентна ставка у розмірі 2,00 % на день.
Змінами до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023, обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Цей розмір у період з 25.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 не може перевищувати 1,5%, а у період з 21.08.2024 не може перевищувати 1%.
Тобто, нарахування процентів у період із 23.04.2024 за цим законом підлягає перерахунку за максимальною процентною ставкою обмеженою законом.
Отже, на момент укладення кредитного договору № 4067845 від 19.10.2023 чинним законодавством було визначено максимальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а також після закінчення цього строку.
Таким чином, умови кредитного договору про сплату відсотків за ставкою що перевищує установлену законом максимальну відсоткову ставку суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Відтак нарахування позивачем відсотків, у розмірі 2 % на день після закінчення 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», за вищою ставкою, ніж максимальна передбачена законом, є також незаконним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за період із 25.05.2024 по 20.08.2024 розмір відсотків за користування відповідачем кредитними коштами за ставкою 1,5 % на день має становити 5280,00 грн, за період із 21.08.2024 по 13.10.2024 розмір відсотків за користування відповідачем кредитними коштами за ставкою 1 % на день має становити 2160,00 грн.
Разом з тим, нарахування первісним кредитором відсотків за період із 19.10.2023 по 26.03.2024 за ставкою 2,00 % на день в сумі 1250,00 грн є правомірним, тому суд погоджується з таким розрахунком.
Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками по кредитному договору складає 8690 (1250+5280+2160) грн.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.
Враховуючи установлені судом обставини та вимоги чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в розмірі 4000 грн, підлягає задоволенню повністю, а також частково підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за відсотками, а саме в розмірі 8690,00 грн.
Інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню.
Судові витрати
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 76,40 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2034,07 грн (2662,40*76,40%).
Що стосується вимоги про стягнення 10000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке.
Представник позивача ОСОБА_2 у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024; заявка №18563 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 18563 (а.с. 42, 43-44, 45-46, 64).
Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 10000,00 грн.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.
На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом було проведено: зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4067845 від 19.10.2023 укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 до суду: Тростянецький районний суду Сумської області; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) – додатків до позовної заяви необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4067845 від 19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в тому числі участь у судових засіданнях (а.с. 42).
Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу. 
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до суми 2000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Керуючись статтями 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 4067845 від 19.10.2023 в розмірі 12690 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати у сумі 2034 (дві тисячі тридцять чотири) грн 07 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, код ЄДРПОУ 44559822.
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Лебедь