ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року  м. Рівне Справа № 924/1030/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В.
за участю представників сторін:
арбітражного керуючого Іваницького А.М. (в режимі відеоконференції)
кредитора ОСОБА_1 - Багінський А.О. (в режимі відеоконференції)
Кам`янець-Подільська міська рада - Кудла І.А. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi (грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради), постановлену 28.01.2026, повну ухвалу складено 30.01.2026, 
та
на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi від 28.01.2026, постановлену за результатами попереднього засідання, повну ухвалу складено 30.01.2026,
у справі № 924/1030/25
за заявою ОСОБА_2 
про неплатоспроможність

У провадженні Господарського суду Хмельницької областi перебуває справа № 924/1030/25 за заявою ОСОБА_2 про неплатоспроможність; керуючий реструктуризацією ОСОБА_3 .
Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 28.01.2026, заяву Кам`янець-Подільської міської ради про визнання кредиторської заборгованості (від 08.12.2025) задовольнив.
Визнав грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради до боржника - фізичної особи ОСОБА_2 у розмірі 2 296 170,42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів та 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору, що відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановленою за результатами попереднього засідання, серед іншого, визначено наступний розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів до боржника, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 , а саме:
- грошові вимоги ОСОБА_1 у розмірі 1 014 750,00 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 4 844,80 грн витрат по сплаті судового збору, які підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів;
- грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради у розмірі 2 296 170,42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору, що відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
05.02.2026, через систему Електронний суд, ОСОБА_2 , не погоджуючись з постановленими ухвалами, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої скаржник зазначає:
- Кам`янець-Подільська міська рада самостійно не змінювала підстав для сплати коштів за користування земельною ділянкою боржником ні в судовому засіданні, ні окремими процесуальними заявами;
- Кам`янець-Подільська міська рада у всіх поданих до суду заявах, у тому числі у заяві про визнання грошових вимог та у заяві про усунення недоліків від 11.12.2025, послідовно не визнавала наявність між нею та ОСОБА_2 договірних орендних правовідносин, як підстави заявлених грошових вимог;
- так, Кам`янець-Подільська міська рада пред`являє грошові вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 2 357 045,29 грн, які на думку кредитора випливають з відносин, що виникають у зв`язку з безпідставно набутим майном;
- таким чином, Кам`янець-Подільська міська рада не змінювала ані фактичних підстав своїх вимог, ані їх правової природи, не заявляла вимог, що ґрунтуються на порушенні умов договору оренди, та не посилалася на існування зобов`язань договірного характеру між сторонами;
- за таких обставин суд першої інстанції, посилаючись на принцип jura novit curia, фактично вийшов за межі наданих сторонами фактичних обставин справи, перейнявши на себе роль кредитора, самостійно сформувавши іншу модель спірних правовідносин зобов`язальних, що виникають з договору оренди, яка не була предметом заяви Кредитора-1 та не була предметом змагального обговорення сторін у судовому засіданні;
- отже у даному випадку суд застосував принцип "суд знає закони" не лише для коригування правової кваліфікації заявлених вимог, а й фактично змінив самі фактичні обставини спору, поклавши в основу оскаржуваних судових рішень інші юридично значимі факти, які в судовому засіданні кредитором взагалі заперечувались;
- у таких умовах слід зважати на принцип змагальності та рівності сторін. Сторін не можна позбавляти права на аргументування своєї позиції в умовах нової кваліфікації;
- оскільки Кам`янець-Подільська міська рада не надавала пояснень та доказів щодо зобов`язальних правовідносин з ОСОБА_2 , а тому у суду першої інстанції не було правових підстав кваліфікувати спірні правовідносини вказаними нормами права, тобто перекваліфіковувати правовідносини, з яких виходив кредитор, обґрунтовуючи свої вимоги;
- отже суд першої інстанції самостійно змінив обставини, на підставі яких у Кредитора-1 виникає право грошової вимоги до ОСОБА_2 , незважаючи на те, що Кам`янець-Подільська міська рада активно заперечувала факт існування договірних відносин, а відтак заперечувала проти існування таких обставин;
- натомість суд першої інстанції встановив обставини, існування яких кредитором заперечувались і з якими кредитор не звертався, тому фактично оскаржуваними ухвалами суд першої інстанції виступив як представник кредитора і самостійно, замість кредитора сформулював зміст грошових вимог до боржника, чим порушив право сторін на справедливий суд;
- договір оренди землі від 18.02.2019, який був укладений між ОСОБА_2 та Кам`янець-Подільською міською радою, є чинним правочином між вказаними сторонами, у вказаних сторін виникли зобов`язальні правовідносини, що об`єктивно виключає можливість застосування положень норми ст. 1212 ЦК України, як підставу до заявлення кредиторських вимог Кам`янець-Подільською міською радою до ОСОБА_2 ;
- отже грошова вимога Кам`янець-Подільської міської ради є недоведеною, необґрунтованою та вважаю, що не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.
На підставі викладеного скаржник просить:
1. Скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026 у справі № 924/1030/25, відповідно до якої визнано грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради до боржника - фізичної особи ОСОБА_2 у розмірі 2 296 170,42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 6056,00 грн витрат по сплаті судового збору.
2. Скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026 у справі № 924/1030/25, прийняту за результатами попереднього судового засідання в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради у розмірі 2 296 170, 42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 6056,00 грн витрат по сплаті судового збору.
3. В задоволенні заяви Кам`янець-Подільської міської ради із грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 відмовити.
05.02.2026 апеляційну скаргу зареєстровано в суді апеляційної інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 05.02.2026, для розгляду справи № 924/1030/25 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Розізнана І.В., Тимошенко О.М.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2026 витребувано у Господарського суду Хмельницької областi матеріали оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області (грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради) від 28.01.2026 та ухвали Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановленої за результатами попереднього засідання, у справі № 924/1030/25.
13.02.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi (грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради) від 28.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi від 28.01.2026, постановлену за результатами попереднього засідання, у справі № 924/1030/25 - залишено без руху. Запропоновано апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги та подати до суду: докази сплати 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про результати розгляду грошових вимог кредиторів; докази надсилання копії апеляційної скарги кредитору - ОСОБА_1 .
25.02.2026 (вх. № 1649/26) до суду, через систему Електронний суд, від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію ID: 4556-7412-9954-1373 від 20.02.2026 про сплату 7 267,20 грн судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги кредитору - ОСОБА_1 .
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi (грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради) від 28.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької областi від 28.01.2026, постановлену за результатами попереднього засідання, у справі № 924/1030/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.03.2026 о 12:00.
Ухвалою суду від 03.03.2026 задоволено заяву арбітражного керуючого Іваницького А.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
04.03.2026 (вх. № 1904/26), через систему Електронний суд, від Кам`янець-Подільської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28 січня 2026 у справі № 924/1030/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалою суду від 03.03.2026 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Судове засідання 25.03.2026 не відбулося у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Тимошенка О.М. Учасників справи повідомлено про неможливість проведення судового засідання шляхом розміщення відповідної інформації на офіційній сторінці суду веб-порталу "Судова влада в Україні" (у розділі "Новини та події суду"), а також шляхом направлення довідки про неможливість проведення судового засідання до їх зареєстрованих електронних кабінетів.
06.04.2026 обставини, які унеможливили проведення судового засідання 25.03.2026, усунуто, тому ухвалою суду від 06.04.2026 розгляд апеляційної скарги призначено на 22.04.2026 о 14:00.
22.04.2026 (вх. № 3320/26), через систему Електронний Суд, від ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому останній підтримує апеляційну скаргу та просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання 22.04.2026 з`явилися арбітражний керуючий Іваницький А.М., представник ОСОБА_1 - Багінський А.О. та представник Кам`янець-Подільської міської ради. Інші учасники справи про банкрутство не забезпечили участі своїх уповноважених представників. Про час та дату судового засідання сторони були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомляли.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалою суду від 06.04.2026 явка представників сторін в судове засідання 22.04.2026 обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності інших учасників справи про банкрутство, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду оскаржуваних ухвал.
Заслухавши в судовому засіданні 22.04.2026 арбітражного керуючого Іваницького А.М., представника ОСОБА_1 - Багінського А.О. та представника Кам`янець-Подільської міської ради, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про перехід до стадії судових дебатів та відкладення розгляду справи на цій стадії на 27.04.2026 о 12:30.
Ухвалою суду від 24.04.2026 задоволено заяву представника Кам`янець-Подільської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
24.04.2026 (вх. № 3433/26), через систему Електронний суд, від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення.
В судовому засіданні 27.04.2026 за участі арбітражного керуючого Іваницького А.М., представника ОСОБА_1 - Багінського А.О. та представника Кам`янець-Подільської міської ради Кудла І.А. судом проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення (постанова).
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення арбітражного керуючого Іваницького А.М. та представника ОСОБА_1 - Багінського А.О., представника Кам`янець-Подільської міської ради Кудла І.А. в судовому засіданні 22.04.2026, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2025, серед іншого, відкрито провадження у справі № 924/1030/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією у справі № 924/1030/25 арбітражного керуючого Іваницького Андрія Мироновича.
08.12.2025 до Господарського суду Хмельницької області від Кам`янець-Подільської міської ради надійшла заява про визнання кредиторської заборгованості (вих. № 9/02-25-1862 від 04.12.2025), у якій просила визнати грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради до фізичної особи Гучека Миколи Миколайовича у сумі 2 357 045,29 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів.
Вказана заява про визнання грошових вимог до боржника мотивована тим, що боржник, набувши право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на цю земельну ділянку, не вносив плату за користування нею за період з 01.10.2021 по 03.11.2024, внаслідок чого зберіг у себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати в сумі 2 357 045,29 грн.
В подальшому у заяві від 26.12.2025 про уточнення кредиторської заборгованості Кам`янець-Подільська міська рада просила визнати кредиторські її вимоги до боржника - ОСОБА_2 в сумі 2 296 170,42 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів.
Також у зазначеній вище заяві Кам`янець-Подільська міська рада повідомила, що 09.01.2025 ОСОБА_4 перерахував на відповідний рахунок бюджету громади 60 874,87 грн, оскільки за ним було зареєстровано, у період з 12.08.2022 по 24.10.2024, право власності на майно (будівля, адмінбудівля А-1 площею 163,9 м2 та 21,2 м2), що знаходилося на земельній ділянці з кадастровим номером 6810400000:09:001:0028, тому розмір заборгованості боржника та відповідно грошових вимог складає 2 296 170,42 грн.
Заперечуючи щодо грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради до боржника, керуючий реструктуризацією Іваницький А.М. повідомив про наявність укладеного та підписаного між боржником та Кам`янець-Подільською міською радою договору оренди землі від 18.02.2019, що на думку останнього, свідчить про відсутність підстав у кредитора заявляти вимоги саме на підставі статті 1212 ЦК України, оскільки зазначений договір укладений на десять років з дня прийняття - до 06.02.2029.
Представник боржника, у своїх письмових поясненнях, підтримав позицію керуючого реструктуризацією щодо невизнання грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026 визнано грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради до боржника - фізичної особи ОСОБА_2 у розмірі 2 296 170,42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору, що відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Також ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановленою за результатами попереднього засідання, серед іншого, визначено наступний розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів до боржника, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 , а саме:
- грошові вимоги Джало Яни Анатоліївни у розмірі 1 014 750,00 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 4 844,80 грн витрат по сплаті судового збору, які підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів;
- грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради у розмірі 2 296 170,42 грн з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору, що відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Статтею 45 КУзПБ визначено, що за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Відповідно до статті 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановлену за результатами попереднього засідання, у справі № 924/1030/25 лише в частині визнання грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваних ухвал норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.
Боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (статті 1 КУзПБ).
Відповідно до статті 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно з положеннями статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають (частини 1, 4 статті 45 КУзПБ).
Відповідно до норм, визначених КУзПБ, за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.
Таким чином у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 12.10.2021 у справі № 01/1494 (14- 01/1494)).
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.
Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (правовий висновок у постановах Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18 та від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).
Із матеріалів оскарження грошових вимог та заяви про визнання грошових вбачається, що Кам`янець-Подільською міською радою (з урахуванням заяви про уточнення кредиторської заборгованості від 26.12.2025), заявлено до визнання грошові вимоги до боржника у розмірі 2 296 170,42 грн, оскільки боржник набувши право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на цю земельну ділянку, не вносив плату за користування нею, внаслідок чого зберіг у себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.
До вказаної заяви Кам`янець-Подільською міською радою, зокрема, долучено: 
- рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 14 від 08.01.2025 про затвердження акту від 26.12.2024 про визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів/збитків власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської територіальної громади Хмельницької області, яким визначено розмір безпідставно збережених коштів ОСОБА_2 за земельну ділянку площею 1,5036 га, що знаходиться: АДРЕСА_1 (к. н. 6810400000:09:001:0028) за період з 01.10.2021 по 31.07.2022 в сумі 566 607,88 грн, з відповідним розрахунком; 
- рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 15 від 08.01.2025 про затвердження акту від 26.12.2024 про визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів/збитків власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської територіальної громади Хмельницької області, яким визначено розмір безпідставно збережених коштів за земельну ділянку площею 1,5036 га, що знаходиться: АДРЕСА_1 (к. н. 6810400000:09:001:0028) за період з 01.08.2022 по 03.11.2024 в сумі 1 790 437,41 грн, з відповідним розрахунком; 
- претензії № 3/02-14-82 від 15.01.2025 та № 3/02-14-80, адресовані боржнику з вимогою сплатити кошти за користування земельною ділянкою;
- витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки к.н.: 6810400000:09:001:0028, площею 15 036 кв. м від 13.10.2021 (16 548 621,69 грн);
- витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 01.02.2024;
- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;
- технічну документацію із землеустрою;
- лист Держгеокастру від 13.01.2025 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік" (щодо коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель);
- витяг із виписки Кам`янець-Подільського управління державної казначейської служби від 10.01.2025 про перерахування Гучеком Миколою Віталійовичем коштів за земельну ділянку у розмірі 60 874,87 грн /т. 1, а.с. 6, 13, 14, 21, 49, 52, 53-54, 94-110, 129-131, 227-228/.
При цьому Кам`янець-Подільська міська рада, обґрунтовуючи заявлені грошові вимоги до боржника, посилається на приписи статті 1212 ЦК України.
Колегія суддів зазначає, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
За приписами частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Як вбачається з договору купівлі-продажу будівель та споруд шляхом викупу № 654 від 18.09.2018, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141459735 від 16.10.2018 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 455782405 від 10.12.2025 у деталізованій інформації про речове право, ОСОБА_2 був власником комплексу нерухомого майна (будівлі та споруди) загальною площею 4 830,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (згідно з рішенням Кам`янець-Подільської міської ради № 111/19 від 18.10.2016 - Устима Кармалюка, 1, м. Кам`янець-Подільський (згідно договору купівлі - продажу, серія та номер 672, виданий 04.11.2024 - речове право припинено).
При цьому судом встановлено, що 26.10.2018 ОСОБА_2 звернувся до міського голови Кам`янець-Подільської міської ради із заявою для надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,5036 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (враховуючи заяву від 26.11.2018), за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з подальшою передачею земельної ділянки в оренду /т. 1, а.с. 119/.
В подальшому рішенням шістдесят четвертої сесії Кам`янець-Подільської міської ради VII скликання № 60/64 від 04.12.2018 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15036 кв. м (1,5036 га) за адресою АДРЕСА_1 за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для комерційних потреб (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) /т. 1, а.с. 117/.
06.02.2019 рішенням шістдесят восьмої сесії Кам`янець-Подільської міської ради VII скликання № 88/68 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15 036 кв. м (1,5036 га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови, кадастровий номер земельної ділянки 6810400000:09:001:0028, вирішено передати ОСОБА_2 в оренду, терміном на десять років з дня прийняття рішення, земельну ділянку площею 15 036 кв. м (1,5036 га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. ОСОБА_2 вказано, протягом одного місяця з дня прийняття рішення укласти з міською радою договір оренди землі та договір на благоустрій і утримання прилеглої території з департаментом житлово-комунального господарств міської ради /т. 1, а.с. 126/.
Відповідно до статей 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
26.12.2025, під час розгляду судом грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради, арбітражним керуючим Іваницьким А.М. додано до матеріалів справи Договір оренди землі (надалі за текстом - договір), укладений 18.02.2019 між Кам`янець-Подільською міською радою (надалі за текстом - орендодавець) та Гучеком Миколою Миколайовичем (надалі за текстом - орендар), відповідно до пунктів 1.1, 2.1 якого орендодавець своїм рішенням від 06.02.2019 № 88/68 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою м. Кам`янець-Подільський, вул. Устима Кармалюка, 1, к. н. 6810400000:09:001:0028, загальною площею 15036,0 кв. м /т. 1, а.с. 213-217/.
За змістом пункту 2.2 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: приміщення орендаря.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2019 рік становить 16 548 621,60 грн, кадастровий номер земельної ділянки 6810400000:09:001:0028 (пункти 2.3, 2.4 договору).
Згідно з пунктом 3.1 договору, останній укладено на десять років, з дня прийняття рішення, тобто до 06.02.2029.
Пунктом 4.2 договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії - згідно додатку № 1.
Загальна сума орендної плати за 2018 рік становить 794 333,84 грн, що складає 4,8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Орендарем самостійно щорічно без необхідності укладання додаткових угод до договору оренди здійснюється обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку.
За змістом пункту 4.3 договору орендна плата вноситься орендарем за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового місяця).
Земельна ділянка передається в оренду для: будівництва та обслуговування будівель. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (пункти 5.1, 5.2 договору).
Відповідно до пункту 6.1 договору, об`єкт оренди за договором оренди землі вважаться переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди та підписання акту приймання-передачі.
За змістом пунктів 9.3, 9.4 договору орендар вправі, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору; використовувати орендовану земельну ділянку у відповідності до п. 5.1. цього договору та зобов`язаний, зокрема, використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до п. 5.1. договору, відповідно до п. 4.3. договору своєчасно вносити орендну плату; у попередньому стані повернути орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди; відшкодувати орендодавцеві заподіяну шкоду щодо земельної ділянки.
Згідно з пунктом 12.4 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: несплата орендарем орендної плати в строки згідно п. 4.3 договору; використання орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням; не укладання договору на благоустрій та утримання прилеглої території з департаментом житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради у строки, визначені п. 9.4. цього договору.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 14.1 договору).
Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений відтиском їх печаток.
Одночасно 18.02.2019 сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки про передачу в користування на умовах оренди Гучеку Миколі Миколайовичу земельної ділянки за адресою: вулиця Устима Кармалюка, 1, м. Кам`янець-Подільський /т. 1, а.с. 217/ .
Докази щодо розірвання, припинення, внесення змін до договору оренди землі від 18.02.2019, визнання його недійсним (до 04.11.2024 - відчуження нерухомості) в матеріалах оскарження грошових вимог відсутні.
Разом з тим Кам`янець-Подільська міська рада вважає неукладеним вказаний договір, оскільки боржник не дотримався вимог щодо його державної реєстрації, як того вимагають статті 125, 126 ЗК України.
Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2025 у справі № 907/882/22 підтримала свою правову позицію щодо значення державної реєстрації права оренди за договором оренди землі, укладеним з 01.01.2013, а саме: 
"8.1. Договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України; тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
8.2. За змістом частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
8.3. Частиною першою статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (частина друга та третя цієї ж статті).
8.4. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно Договору, за умовами якого ФОП Грицик Л. О. отримала в строкове платне користування Земельну ділянку, до них застосовуються положення Закону № 161-XIV, статтею 13 якого в редакції, чинній на час підписання Договору, визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
8.5. З наведеного визначення слідує, що договір оренди землі є консенсуальним договором (орендодавець зобов`язаний передати орендареві земельну ділянку), який встановлює такі права сторін у зобов`язальних правовідносинах: для орендаря - право вимагати передання йому у володіння та користування земельну ділянку; для орендодавця - право на оренду плату та право вимагати використання ділянки відповідно до договору і законодавства (див. пункти 8.6-8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22).
8.6. Аналіз Закону № 161-XIV з урахуванням консенсуальної природи договору оренди землі дозволяє зробити низку висновків.
8.7. Насамперед слід звернути увагу на те, що концепція розмежування дати укладення договору оренди землі і дати набрання ним чинності була властива законодавству, яке діяло до 01.01.2013.
Однак з 01.01.2013 набрали чинності зміни, внесені Законом № 1878-VI, якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання на державну реєстрацію правочинів, а із Закону № 161-XIV були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.
Відтак у зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.01.2013 договір оренди землі не може бути зареєстрований. Натомість закон передбачає проведення державної реєстрації права оренди, зокрема, на підставі укладеного в установленому порядку договору оренди землі (частина п`ята статті 6 Закону № 161-XIV; пункт 2 частини першої статті 4 та пункт 1 частини першої статті 19 Закону № 1952-IV у редакціях, чинних на час підписання Договору).
Таким чином, після описаних вище законодавчих змін слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки у зобов`язальних правовідносинах, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права.
Якщо момент укладення договору оренди землі (виникнення у його сторін прав і обов`язків у зобов`язальних правовідносинах) і реєстрація на підставі цього правочину права оренди землі (виникнення в орендаря речового права) не збігаються в часі, то в проміжку між укладенням договору і набуттям орендарем земельної ділянки шляхом реєстрації відповідного речового права договір діє, а у сторін є право захищати свої порушені договірні права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами. Так, за наявності відповідних підстав орендар може вимагати зобов`язати орендодавця виконати обов`язок з передання земельної ділянки в натурі чи відмовитись від договору і вимагати відшкодувати збитки, а орендодавець, у свою чергу, може стягнути з орендаря орендну плату.
З моменту ж реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово-правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою. Схожі висновки викладені у підпунктах 8.16-8.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22".
Державна реєстрація це не підстава набуття права оренди земельної ділянки, а засвідчення державою вже набутого права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, при цьому, факт реєстрації права оренди земельної ділянки є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права оренди, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права оренди, оскільки такої підстави закон не передбачає (аналогічна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 917/410/18).
Отже, враховуючи наведені вище обставини та висновки Великої Палати Верховного Суду, 18.02.2019 Кам`янець-Подільська міська рада та Гучек М. М. досягли згоди з усіх істотних умов договору та зафіксували свою волю шляхом підписання відповідного документа і з цього моменту між ними виникли права та обов`язки у зобов`язальних правовідносинах (зокрема, обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату), а речове право оренди земельної ділянки на підставі цього правочину не виникло у зв`язку з відсутністю державної реєстрації такого права.
За наведеного колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що наявність укладеного договору оренди землі між заявником та боржником, свідчить про відсутність підстав для сплати коштів за користування земельною ділянкою боржником на підставі статті 1212 ЦК України.
Щодо правової кваліфікації заявлених Кам`янець-Подільською міською радою грошових вимог до боржника колегія суддів зазначає таке.
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову потрібно відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, оскільки суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин. Такий підхід є сталим та знайшов відображення, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження 12-15гс19, пункт 7.43) від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункти 81, 83, 84), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 95), від 22.10.2022 у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21, пункт 102), від 27.11.2024 у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23, пункт 221).
Принцип jura novit curia ("суд знає закони"), зокрема, полягає у тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum dabo tibi ius).
Неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.
Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Отже посилання Кам`янець-Подільської міської ради у заяві про визнання грошових вимог до боржника на норми права, зокрема статтю 1212 ЦК України, які не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, не є підставою для відмови у визнанні таких вимог, оскільки господарський суд при їх розгляді виходить із фактичних обставин справи, змісту заявлених вимог та самостійно здійснює їх належну правову кваліфікацію.
Оскільки правовідносини між Кам`янець-Подільською міською радою та ОСОБА_2 виникли на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права, які регулюють зобов`язальні правовідносини.
При цьому варто відмітити добросовісність дій боржника ОСОБА_2 щодо подання до суду вказаного договору оренди землі, оскільки саме цей доказ підтверджує існування між сторонами договірних правовідносин та має визначальне значення для належної правової кваліфікації спірних відносин, тоді як за відсутності відомостей про його існування суд був би позбавлений можливості встановити дійсний характер правовідносин сторін та застосувати відповідні норми матеріального права.
Водночас колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника щодо виходу суду першої інстанції за межі заявлених вимог, зміни фактичних обставин справи та порушення принципу змагальності, оскільки місцевий господарський суд, встановивши на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зокрема договору оренди, факт існування між сторонами договірних правовідносин, здійснив виключно належну правову кваліфікацію спірних відносин відповідно до принципу "суд знає закони", не змінюючи при цьому ані предмету вимог, ані їх фактичної підстави.
За змістом статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Статтею 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.
Згідно з статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У відповідності до пункту 3 частини 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Вказане кореспондується з приписами частини 1 статті 96 ЗК України та розділом 13 ПК України, відповідно до яких, землекористувач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за користування земельними ділянками, у розмірі, визначеному законодавцем.
Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Приписами статті 24 Закону України "Про оренду землі" закріплено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Відповідно до статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платник орендної плати орендар земельної ділянки; об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України).
Згідно з частиною 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.
Системний аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оцінку земель" та Закону України "Про оренду землі" дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, від 31.10.2021 у справі № 910/14176/20.
З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 917/1188/2012 (№ 826/1291/17) та постановах Верховного Суду від 31.10.2021 у справі № 910/14176/20, від 02.08.2022 у справі № 910/2902/18 (910/20964/20).
За приписами статті 11 ЦК України договір є підставою для виникнення зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Колегія суддів зазначає, що у договорі оренди землі від 18.02.2019 Кам`янець-Подільська міська рада та боржник узгодили розмір, порядок обчислення, порядок сплати орендної плати за землю (пункти 4.2, 4.3 договору) та передбачили обов`язок орендаря своєчасно вносити орендну плату (пункти 9.4 договору).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів сплати боржником орендної плати за користування земельною ділянкою матеріали оскарження грошових вимог не містять.
Як вбачається з матеріалів заяви про визнання грошових вимог, Кам`янець-Подільською міською радою, на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка використовувалась боржником, за період 2021 та 2024 рік надано витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:09:001:028 становить: за 2021 рік - 16 548 621,60 грн; за 2024 рік - 15 881 761,00 грн /т. 1, а.с. 108, 110/.
Також у актах про визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади Хмельницької області від 08.01.2025, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 14 та № 15 від 08.01.2025, визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:09:001:028, а саме: на 2021 рік - 16 548 621,60 грн; на 2022 рік - 13 143 729,13 грн; на 2023 рік - 15 115 288,50 грн; на 2024 рік - 15 881 761,00 грн /т. 1, а.с. 6, 14/.
Разом з тим суд апеляційної інстанції враховує, що за відсутності витягу про нормативну грошову оцінку щодо спірної земельної ділянки, за умови наявності у матеріалах справи інших документів, які підтверджують розмір нормативної грошової оцінки, встановлений, зокрема, відповідними органами місцевого самоврядування щодо спірної земельної ділянки, суд вправі ухвалити судове рішення у справі з урахуванням цих документів. У такому випадку рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого можна встановити та вирахувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки, є належним доказом у справі (аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду із подібними 21.02.2024 у справі № 646/4738/19).
Статтею 14 ГПК України, серед іншого, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Здійснивши перевірку поданих Кам`янець-Подільською міською радою розрахунків (з урахуванням розміру нормативно грошової оцінки у 2021-2024 роках, пункту 4.2 договору, а також вимог статті 14 ГПК України) заборгованості за користування Гучеком М.М. земельною ділянкою з кадастровим номером 6810400000:09:001:0028, у період з 01.10.2021 по 31.07.2022 в сумі 566 607,88 грн та за період з 01.08.2022 по 03.11.2024 в сумі 1 790 437,41 грн, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору і вимогам чинного законодавства.
При цьому, як правильно враховано судом першої інстанції, у період з 12.08.2022 по 24.10.2024 власником об`єктів нерухомого майна загальною площею 185,1 кв. м (163,9 кв. м та 21,2 кв. м), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 6810400000:09:001:0028 площею 1,5036 га, був Гучек М. В., який у подальшому, згідно з витягом з виписки Кам`янець-Подільського управління Державної казначейської служби від 10.01.2025, здійснив перерахування коштів на користь Кам`янець-Подільської міської ради у розмірі 60 874,87 грн, у зв`язку з чим зазначена сума була виключена останньою із заяви про визнання грошових вимог до боржника - Гучека М.М.
Водночас безпідставними є твердження керуючого реструктуризацією про те, що розмір орендної плати має визначатися виходячи з площі розташованих на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, оскільки відповідно до умов договору оренди та вимог законодавства орендна плата розраховується від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а не від площі об`єктів нерухомості, розміщених на ній, у зв`язку з чим такі доводи не впливають на правильність здійсненого розрахунку заборгованості.
Крім того здійснюючи перевірку визначення розміру орендної плати, колегією суддів також враховано, що зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності призводить до зміни розміру орендної плати. При цьому технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, затверджує орган місцевого самоврядування відповідним рішенням без узгодження з орендарем земельної ділянки. Натомість в орендаря земельної ділянки державної або комунальної власності з моменту введення в дію нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки.
З моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки (див. пункти 122, 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 925/457/23).
Отже, з огляду на викладене вище у його сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність у боржника грошових зобов`язань перед Кам`янець-Подільською міською радою, у зв`язку з чим грошові вимоги останньої, заявлені у розмірі 2 296 170,42 грн, підлягають визнанню.
Водночас варто зауважити, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі та у запереченнях на заяву про визнання грошових вимог, фактично зводяться до заперечення можливості застосування положень статті 1212 ЦК України та, як наслідок, до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених грошових вимог у цілому, попри одночасне визнання існування між сторонами договірних правовідносин.
Натомість колегія суддів зазначає, що встановлення судом першої інстанції наявності між сторонами договору оренди обумовлювало необхідність надання спірним правовідносинам належної правової кваліфікації та застосування норм, що регулюють саме зобов`язальні, а не кондикційні відносини, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про розгляд заявлених вимог у площині договірних зобов`язань є правомірними та обґрунтованими.
Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з статтею 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище в сукупності, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Ухвала Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026 та ухвала Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановлена за результатами попереднього засідання (в частині визнаних грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради), у справі № 924/1030/25 ґрунтуються на матеріалах і обставинах справи, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для їх скасування.
На підставі статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гучека Миколи Миколайовича - залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області (грошові вимоги Кам`янець-Подільської міської ради) від 28.01.2026 у справі № 924/1030/25 - залишити без змін.
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.01.2026, постановлену за результатами попереднього засідання, в частині грошових вимог Кам`янець-Подільської міської ради, у справі № 924/1030/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Справу № 924/1030/25 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повну постанову складено "29" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Розізнана І.В. 

Суддя   Тимошенко О.М.