Справа № 515/425/26
Провадження № 2/515/928/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Дем`янової О.А.,
за участю секретаря судового засідання Унгурян Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
13 березня 2026 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі-АТ «Універсал Банк», Банк) через свого представника Мешніка К.І. звернулося до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги, мотивує тим, що 04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому відповідач не повертала своєчасно грошові кошти, у зв`язку з цим станом на 19.01.2026 року заборгованість за кредитом складає 17384,24 грн., який складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 17384,24 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн, тому Банк звернувся до суду та просить стягнути із відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судовий збір у сумі 3328,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2026 року справу передано судді Дем`яновій О.А.
28 квітня 2026 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача до позовної заяви додав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та у прохальній частині позову просив у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення.
Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит до ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.
Згідно з відповіддю ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області №5188/13702 від 09.04.2026 року, яка до суду надійшла 27.04.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. На адресу суду повернувся поштовий конверт, який відповідачем не був отриманий. Згідно з трекінгом АТ «Укрпошта» відправлення повернено у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.54,55).
Згідно з ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).
Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідач не скористалася своїм правом подати відзив у встановлений судом строк. Клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що Мonobank це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
Встановлення ділових відносин з клієнтом (Онбординг), починаючи з травня 2020 року, відбувається, в тому числі, дистанційно шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікації клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці.
Пройшовши верифікацію, 04 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с.19).
Пунктом 1,2 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 04.06.2021 ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - Банк) у гривні на її ім`я НОМЕР_2 та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Погодилася, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Згідно з п. 4 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису Ризики відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на Клієнта. 
Згідно з 5 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг погодилася з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Мonobank", з підписанням якого в Мобільному додатку Договір набуває чинність.
Згідно з п.1 Запевнення клієнта, підписуючи власним УЕП в Мобільному додатку це запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Запевнення Клієнта), що є невід`ємною частиною Анкети-заяви до Договору, ОСОБА_1 підтвердила отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; підтвердила своє ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття, та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; підтвердила укладання нею Договору; зобов`язалася виконувати умови Договору та підтвердила, що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку (а.с.43).
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, відкривши кредитну лінію та зарахувавши на рахунок відповідача кошти в межах встановленого кредитного ліміту у сумі 15000 грн.
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank долучені позивачем до матеріалів справи та розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) (а.с.20-26).
На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості.
Наявність відкритого на ім`я ОСОБА_1 рахунку (картка № НОМЕР_1 ) підтверджується відповідною довідкою від 19.01.2026 року, з якої вбачається наявність випущеної АТ «УніверсалБанк» на ім`я відповідача активної картки «Чорна картка monobank» строк дії якої до 07/28 (а.с.17).
Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту від 19.01.2026 року розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний за стосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.06.2021 року станом на 19.01.2026 року складає 15000 грн (а.с.18).
Позивач зазначав, що станом на 28.08.2024 року у відповідача наявне прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
28.08.2024 року Банк направив відповідачу повідомлення "пуш" про устотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходимла та не вчинила жодних дій, направлених на погашення заборгованості, у зв`язку з чим відповідно до п.5.18,5.19 Договору кредит 26.09.2024 року став у формі "на вимогу".
Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи невиконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг «Monobank» від 04.06.2021 року у відповідача станом на 19.01.2026 року утворилась заборгованість в загальній сумі 17384,24 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 17384,24 грн, заборгованість за відсотками - 0,00 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн, заблоргованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн (а.с.6-11).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1ст. 14 ЦК Україницивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідач підтвердила в Анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору , зокрема відповідачв підписала договір у мобільному додатку та з моменту підписання згідно з умовами Анкети-заяви Договір набрав чинності (а.с.27,29-31,31зворот).
Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно п.1.1 Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк», погодженого Національним банком України 20.12.2018 року, АТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол №2-2018 від 31 жовтня 2018 року) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (а.с.41-42).
Позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг від 09.12.2022 року у розмірі 17384,24 грн, вказав на те, що вказана заборгованість виникла у відповідача у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань. 
У якості доказів на підтвердження своїх вимог, позивачем з поміж-іншого було надано виписку про рух коштів відповідача та пояснення до Виписки про рух коштів на рахунку (а.с.11,12-16).
Із зазначеної Виписки вбачається, що позичальник активно користувалася кредитними коштами, здійснювала покупки, сплачувала послуги, здійснювала поповнення картки через термінал, перекази коштів на інші картки. 
Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за тілом кредиту суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
Як вбачається з виписки про рух коштів по картці від 19.01.2026 року, кредитний ліміт складає 15000 грн 00 коп, заборгованість станом на 19.01.2026 року - 17384,24 грн, сума витрат за період - 105024,70 грн, сума зарахувань за період складає 88743,31 грн (а.с.12-16).
Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що отримані та використані грошові кошти з боку відповідача не повернуто, остання дійсно має заборгованість, а відтак вимоги позивача щодо стягнення з нього заборгованості за наданим кредитом у сумі 17384,24 грн є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст.12, ч. 2 ст.13 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За приписами ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у сумі 17384,24 грн.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 3328,00 грн.
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому з ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 3328,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,76,81,82,141,142,178,211,223,247, 259, 263,265,268,352,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352), місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Оленівська, буд.23) заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 04 червня 2021 року станом на 19 січня 2026 року у розмірі 17384 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн 24 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352), місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Оленівська, буд.23) судовий збір у сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352), місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Оленівська, буд.23, тел. 380984545606, ел.пошта:legaluniversalbank@gmail.com).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . ) 

Суддя О.А.Дем`янова