ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	Львів	Справа № 460/22798/25 пров. № А/857/6672/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Грищук В.Б.,
представник позивача: не з`явився, 
представника відповідача: не з`явився,
представник третьої особи: Боюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційні скарги Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №460/22798/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними,
суддя в 1-й інстанції – Зозуля Д.П.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 19 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось з позовними вимогами до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн від 28.11.2025. 
Вказані дії були зумовлені тим, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №79377726 з примусового виконання виконавчого листа №460/5806/25 виданого 06.10.2025 Рівненським окружним адміністративним судом, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 27.03.25 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96 ВР.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №460/22798/25 позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Рівненській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Восінської І.А. від 28.11.2025 у виконавчому провадженні № 79377726.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь Головного управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
З висновками суду першої інстанції не погодилось Львівське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, звертаючись з апеляційною скаргою, в якій обґрунтовує помилковість висновків суду першої інстанції. 
Зокрема, зазначає про те, що боржник (Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області) не вчинив жодних дій спрямованих на реальне виконання виконавчого листа № 460/5806/25 виданого Рівненським окружним адміністративним судом, не надав відповіді на вимогу державного виконавця від 14.11.2025 року, не надав жодного підтвердження поважності причин невиконання рішення суду. 
28.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу на підставі статтей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 5100,00 грн. Листом № 1700-0902-5/95971 від 10.12.2025 ГУ ПФУ у Рівненській області повідомило державного виконавця, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5806/25, виконано відповідно до покладених зобов`язань, в установленому законодавством порядку, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії №956110124432 від 17.11.2025 року. Тобто рішення суду було частково виконане 17.11.2025 року. Коли законом передбачено виконання рішень немайнового характеру у 10 денний термін з дня відкриття виконавчого провадження, про що і зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2025 року.
Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду винесеного у адміністративній справі 19 січня 2026 року № 460/22798/25. Прийняти нове рішення, яким відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Просять стягнути судовий збір з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Неповне з`ясування обставин полягає у відсутності дослідження судом в темпоральному порядку вчинених відповідачем дій з реального виконання рішення суду на користь третьої особи та надання про це підтверджуючих документів державному виконавцю, проведення на виконання рішення суду від 10 червня 2025 року у справі № 460/5806/25 виплати третій особі реально (в дійсності) основної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій, в першу чергу як щомісячних виплат з часу набрання рішенням суду законної сили та надання про це підтверджуючих документів державному виконавцю. 
Адвокатом Боюкою Володимиром Васильовичем, як представником третьої особи, подано апеляційну скаргу на рішення суду у справі, яке було прийняте за наслідками розгляду позову боржника – Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області до Управління про визнання неправомірними дій, про скасування постанови про накладення штрафу.
На думку апелянта, неповне з`ясування обставин полягає у відсутності дослідження судом першої інстанції вчинених відповідачем дій з реального виконання рішення суду на користь третьої особи та надання про це підтверджуючих документів державному виконавцю, проведення на виконання рішення суду від 10 червня 2025 року у справі № 460/5806/25 виплати третій особі реально (в дійсності) основної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій, в першу чергу як щомісячних виплат з часу набрання рішенням суду законної сили та надання про це підтверджуючих документів державному виконавцю. 
Апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не дослідив цієї обставини та не надав оцінки щодо обізнаності боржника та наявності в нього обов`язку виконувати рішення суду реально з часу набрання ним законної сили, а саме з 11 вересня 2025 року. 
Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінки тому факту, що боржник як самостійно, так і в порядку примусового виконання рішення суду у строк визначений постановою державного виконавця не виконав законних вимог та не надав на підтвердження виконання рішення суду державному виконавцю до 31 жовтня 2025 року доказів, підтвердження здійснення нарахування та щомісячних виплат.
Третя особа - ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №460/22798/25 та прийняти власну постанову, якою відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Просить стягнути з позивача судові витрати. 
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №460/5806/25, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025, позовну заяву задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(11)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 27.03.25 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
06.10.2025 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/5806/25 видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 27.03.25 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Восінською Інною Анатоліївною від 17.10.2025 за заявою представника стягувача Бокеєвої Оксани Василівни відкрито виконавче провадження №79377726 з примусового виконання виконавчого листа №460/5806/25, виданого 06.10.2025 Рівненським окружним адміністративним судом. Вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
14.11.2025 за № 7726 державним виконавцем до боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скеровано вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 27.03.25 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України.
Відповідно до копії розносної книги місцевої кореспонденції, вказана вимога державного виконавця була отримана посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 19.11.2025.
Матеріали справи місять протокол здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 17.11.2025 року. 
26.11.2025 представник стягувача звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив про невиконання боржником рішення суду, у зв`язку з чим просив накласти на ГУ ПФУ в Рівненській області штраф у відповідності до статей 63,75 Закону України «Про виконавче провадження».
28.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, а також 17.07.2025 скеровано вимогу державного виконавця на адресу боржника.
В матеріалах наданого відповідачем на вимогу суду виконавчого провадження №79377726 наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 1700-0902-5/95971 від 10.12.2025, згідно якого повідомлено державного виконавця, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5806/25, виконано відповідно до покладених зобов`язань, в установленому законодавством порядку, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії №956110124432 від 17.11.2025 року. Також, зазначено, що на виконання рішення суду Пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків ОСОБА_1 з 27.03.2025 обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 
Сума нарахованої доплати за період з 27.03.2025 по 30.11.2025 становить 89802,19 грн та буде виплачена після виділення коштів на ці цілі. Станом на 10.12.2025 року рішення суду у справі № 460/5806/25 перебуває на обліку в реєстрі судових рішень за № 821-11434.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що визначальною умовою для накладення штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Колегія суддів погоджується з висновками сулу першої інстанції та зазначає наступне. 
Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України «Про виконавче провадження» можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Крім цього, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення; наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.
Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Матеріали справи засвідчують про прийняття Рішення 956110124432 від 17.11.2025 року про здійснення перерахунку пенсії ( а.с.18) .
14.11.2025 за № 7726 державним виконавцем до боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скеровано вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 27.03.25 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України.
Листом відповідача № 1700-0902-5/95971 від 10.12.2025, повідомлено державного виконавця, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5806/25, виконано відповідно до покладених зобов`язань, в установленому законодавством порядку, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії №956110124432 від 17.11.2025 року. Також, зазначено, що на виконання рішення суду Пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків ОСОБА_1 з 27.03.2025 обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з 27.03.2025 складає 21476,76 грн., з яких 18888,00 грн. розмір пенсії по інвалідності, 227,76 грн. додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа потерпілих ЧАЕС та 2361,00 грн. доплата згідно статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». Сума нарахованої доплати за період з 27.03.2025 по 30.11.2025 становить 89802,19 грн та буде виплачена після виділення коштів на ці цілі. Станом на 10.12.2025 року рішення суду у справі № 460/5806/25 перебуває на обліку в реєстрі судових рішень за № 821-11434.
Таким чином, в матеріалах виконавчого провадження наявні докази виконання рішення суду станом на 17.11.2025.
Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні, останню винесено лише у зв`язку з фактичним невиконанням судового рішення та без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, якщо таке судом встановлено.
Будь-яких заходів щодо з`ясування та оцінки причин невиконання рішення суду відповідачем не вжито.
Разом з тим, суду слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 821 від 14.07.2025, яка набрала законної сили 17.07.2025, було затверджено Порядок
здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі - Порядок).
Згідно з пунктами 6-8 Порядку видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.
Так, як встановлено судом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі № 460/5806/25, яке набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025, було вчинено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджено рішенням про перерахунок пенсії №956110124432 від 17.11.2025 року та відповідні суми виплати включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Відповідно до витягів з відомості на зарахування пенсії ОСОБА_1 було зараховано виплату за рішенням суду за листопад 2025 року у розмірі 8043,40 грн. – 14.12.2025 та за грудень 2025 року у розмірі 7461,42 грн. – 25.12.2025.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що державний виконавець передчасно прийняв постанову про накладення штрафу від 28.11.2025 у виконавчому провадженні №79377726 з виконання виконавчого листа №460/5806/25, не переконавшись у виконанні рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. 
Окрім цього, колегія суддів наголошує про те, що визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
Колегія суддів також зазначає про те, що Міністерство юстиції у межах реформи територіальних структур утворило Львівське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України з підпорядкуванням Львівської, Волинської та Рівненської областей.
У жовтні 2025 року, Західне міжрегіональне управління було перейменовано на Івано-Франківське міжрегіональне управління, яке охоплює Івано-Франківську, Закарпатську, Тернопільську та Чернівецьку області. Центральне міжрегіональне управління Мін`юсту стало Київським міжрегіональним управлінням із юрисдикцією в місті Києві, Київській та Черкаській областях.
Вказана обставина підтверджується Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №79377726 з примусового виконання виконавчого листа №460/5806/25, виданого 06.10.2025 Рівненським окружним адміністративним судом. 
28.11.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, а також 17.07.2025 скеровано вимогу державного виконавця на адресу боржника.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянтів та доводів, викладених у апеляційних скаргах, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №460/22798/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 30.04.26