Справа № 314/1100/25
Провадження № 3/314/7/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2026           м. Вільнянськ  
Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В., розглянула адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИЛА:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259350 від 01.03.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , 01.03.2025 о 10:16 на дорозі Запоріжжя-Донецьк, 25 км., керував транспортним засобом «Lanos» державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу в законному порядку за допомогою алкотестеру Драгер 6810, номер 0466, тест 1686, результат тесту 0,96 проміле. З результатом згодний. Від проходження повного медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився. Про заборону подальшого руху попереджений. Авто припарковане без порушень ПДР. Чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
09.05.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Волошина Є.В. надала суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. У якому вказала, що до матеріалів справи не долучено жодного допустимого доказу, який би підтверджував вину ОСОБА_1 , зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містить інформацію про технічний засіб, яким здійснено відеозапис з боді-камери, тому такий не може вважатися доказом порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, адже на ньому не зафіксовано керування ним транспортним засобом. Вказала, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння мала би проводити посадова особа Військової служби правопорядку Збройних Сил України.
27.05.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Волошина Є.В. звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.05.2026 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  - зупинено до звільнення його з військової служби
28.05.2026 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Волошина Є.В. надала суду клопотання, у якому просила поновити провадження у справі та призначити до судового розгляду.
Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.05.2026 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  відновлено та призначено до судового розгляду.
10.06.2026 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Волошина Є.В. звернулась до суду з клопотанням про закриття адміністративного провадження на підставі ч.6 ст. 38, ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
10.06.2026 у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Волошина Є. В., підтримала клопотання про закриття провадження та просила задовольнити його в повному обсязі. Вона пояснила, що ОСОБА_1 на даний час продовжує проходити військову службу, проте строк для притягнення його до адміністративної відповідальності вже сплив. У зв`язку з цим причини для зупинення провадження відпали. Адвокат також наголосила на відсутності складу адміністративного правопорушення, про що було зазначено в письмовому клопотанні про закриття адміністративного провадження від 09.05.2025.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Стосовно доводів захисника про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 неналежним суб`єктом, через недотримання вимог статті 266-1 КУпАП, суд відзначає наступне.
Правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відноситься до правопорушень на транспорті.
Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи. Зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за статтею 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КУпАП.
Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10, 172-20 КУпАП.
Згідно п. 3 постанови КМУ № 32 від 12.01.2024 передбачено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Такі положення також узгоджуються із нормами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, відповідно до яких огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Натомість з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував приватним транспортним засобом з цивільними номерами, який, відповідно до довідки інспектора САП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодного відношення до військової частини не має. Жодних службових завдань під час зупинки 01.03.2025 він не виконував та про це працівникам поліції не заявляв, подорожній лист на службовий автомобіль не надавав. Подібну суперечливу поведінку водія суд вважає намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. 
За таких обставин, судом не встановлено порушень діючого порядку складання адміністративних матеріалів за ст. 266 КУпАП, а застосування положень статті 266-1 КУпАП до спірних правовідносин є помилковим.
Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами.
Наведене вище свідчить про безпідставність доводів захисника про недопустимість доказів у справі, оскільки такі складені відносно ОСОБА_1 у відповідності до положень законодавства, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення є конкретною і зрозумілою та згідно зі ст. 251 КУпАП вказані документи є належними, достовірними і допустимими доказами в справі.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259350 від 01.03.2025, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою інспектора САП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області; відеозаписом події, яка мала місце 01.03.2025. 
Всі зазначені доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами.
Таким чином, працівниками поліції був дотриманий, встановлений статтею 266 КУпАП, порядок виявлення у водія стану алкогольного сп`яніння, та після зупинки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, де було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з результатами якого ОСОБА_1 погодився, був складений протокол, що зафіксоване на відеозаписі.
На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.
За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУПАП, повністю доводиться дослідженими по справі доказами, яка полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Клопотання захисника про закриття провадження у справі, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, згідно із ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 01.03.2025.
В той же час, суд враховує, що в період з 27.05.2025 по 29.05.2026 провадження по справі зупинялось з вагомої підстави, а саме: у зв`язку з тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була мобілізована до ЗСУ, на що суду надано довідку командира військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військові службі у військовій частині НОМЕР_3 .
Однак, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Волошина Є.В. 28.05.2026 надала суду клопотання, у якому просила поновити провадження у справі та призначити до судового розгляду.
Зважаючи, що до зупинення провадження по справі не спливли строки, передбачені ст.38 КУпАП, а факт зупинення провадження унеможливив розгляд справи та перебіг процесуального строку, суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, шляхом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення. 
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя           О.В. Швець 
10.06.2026