Справа №760/10139/26
2/760/14677/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Вегера Андрій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Вегера Андрій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню . 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний виконавчий напис №3532 від 09.09.2020 вчинений приватним нотаріусом Личуком Т.В. з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач вказує на відсутність у стягувача законних підстав для звернення до нотаріуса, оскільки кредитний договір №21-0011010/ФК-08 від 21.01.2008 не був посвідчений нотаріально. З урахуванням судового рішення у справі №826/20084/14, на момент вчинення напису положення законодавства, що дозволяли стягнення заборгованості за кредитними договорами у безспірному порядку на підставі документів, що не є нотаріально посвідченими, були визнані нечинними. Крім того, позивач наголошує на відсутності безспірності самої заборгованості, оскільки за даним кредитним зобов`язанням вже існує заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2013 у справі №1819/6599/12. Наявність чинного судового рішення про стягнення заборгованості за цим же договором виключає можливість вчинення виконавчого напису, а повторне стягнення тіла кредиту в сумі 38 757,93 грн, що вже перебуває на виконанні у межах іншого виконавчого провадження (ВП НОМЕР_3), прямо порушує статтю 61 Конституції України щодо заборони подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Позивач звертає увагу на незаконність нарахування процентів та комісій. Зазначає, що оскаржуваним написом стягнуто 42 864,23 грн процентів та 26 209,08 грн комісії, які нараховані поза межами строку кредитування та після винесення судового рішення про стягнення боргу у 2013 році. Позивач стверджує, що з моменту пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту (шляхом подання позову до суду), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та комісії припинилося. Таким чином, будь-які нарахування, здійснені після 08.01.2013, є безпідставними та суперечать сталим правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статей 1048, 1050 ЦК України, що свідчить про явну спірність заборгованості та неправомірність дій нотаріуса.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому повідомив про повне визнання позову в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свою позицію мотивував тим, що на підставі пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України він реалізує право на визнання позову на даній стадії судового процесу. У зв`язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті, відповідач просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до приписів частини першої статті 142 ЦПК України. Водночас відповідач висловив незгоду з розміром витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, та просив суд зменшити їх до 1000 гривень. Відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір компенсації не відповідає фактичному обсягу наданих послуг та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому підлягає зменшенню судом. 

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи. Вказаною ухвалою до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича та Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому міститься клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності представників фінансової компанії.

Від третіх осіб (приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича та приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича) пояснень щодо позовної заяви в порядку, передбаченому статті 181 ЦПК України, не надходило.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис № 3532 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 40340222), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК», заборгованості за кредитними договором № 21-0011010/ФК-08 від 21.01.2008 року за період з 02 липня 2020 по 01 вересня 2020 року в розмірі 118740,44 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 38 757,93 грн.; сума заборгованості за відсотками - 42 864,23 грн.; сума заборгованості за комісіями - 10609,20 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями - 26 209,08 грн.; сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича від 01.07.2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису № 3532 від 09.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем.

Разом із цим, заочним рішенням Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 08.01.2013 року у справі № 1819/6599/12 Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» борг по кредитному договору № 21-0011010/ФК-08 від 21.01.2007 р в сумі 50875.06 грн. , яка складається з боргу за кредитом -38757.93 грн., відсотків - 9698.61 грн., комісії за ведення кредиту - 2418.52 грн та судовий збір по 254,38 грн.

Постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Дермельовою Оленою Сергіївною від 15.04.2016 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2013 року у справі № 1819/6599/12. Відповідно до Інформації про виконавче провадження, отриманої 16.03.2026 року з Єдиного державноого реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження № НОМЕР_5 не завершено.

ІV. Застосовані судом норми права.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», за яким для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу подавалися: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (у редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1 пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Основними умовами вчинення виконавчого напису нотаріусом є безспірність заборгованості боржника та подання стягувачем документів, визначених Переліком № 1172. 

Проте, матеріали справи не містять належних доказів тому, що кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису № 3532 від 09.09.2020 року, був посвідчений нотаріально, як і не не містять доказів вчинення нотаріусом дій щодо перевірки безспірності заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зазначила, що оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а кредитний договір не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису в частині недотримання вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05.07.2017 у справі №6-887цс17, а також правових висновків Верховного Суду у постановах від 23.01.2018 у справі №310/9293/15 та від 06.06.2019 у справі №750/1627/18, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, а має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

У даній справі на момент вчинення виконавчого напису вже існувало чинне судове рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2013 у справі № 1819/6599/12 про стягнення боргу за цим самим кредитним договором. На підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5, яке не завершено та на даний час перебуває на виконанні. Встановлені обставини свідчать про те, що відповідачем ініційовано одночасне стягнення однієї й тієї самої суми заборгованості за тілом кредиту в межах різних виконавчих проваджень, відкритих як на підставі судового рішення, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такі дії призводять до фактичного подвоєння цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, що є прямим порушенням статті 61 Конституції України та суперечить принципу правової визначеності, оскільки правовий спір між сторонами вже було остаточно вирішено судом у 2013 році

Щодо нарахування відповідачем процентів, комісій та штрафних санкцій, суд звертає увагу на сталу позицію Верховного Суду, відповідно до якої право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення боргу. Оскільки позов про стягнення боргу був поданий ще у 2012 році, нарахування договірних платежів після цієї дати є безпідставним.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, а викладені позивачем обставини підтверджуються матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VІ. Розподіл судових витрат.

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 

Частиною 6 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, застосовуючи аналогію положень частини 1 статті 142 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що мав бути сплачений за подання позову, що становить 665,60 грн (1331,20 грн * 50%).

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги (зокрема договору про надання правничої допомоги, детального опису виконаних робіт чи документів із визначенням вартості наданих послуг), суд не вбачає підстав для задоволення вимог у цій частині. За таких обставин, у зв`язку з недоведеністю обсягу та обґрунтованості витрат на правничу допомогу, вказані витрати на підставі статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

При цьому суд додатково враховує позицію відповідача, викладену у відзиві, щодо неспівмірності та необґрунтованості витрат на правничу допомогу в даній категорії справ. Проте, з огляду на повну відсутність доказів здійснення таких витрат у матеріалах справи, клопотання відповідача про їх зменшення до 1000 гривень не потребує окремого вирішення, оскільки суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу саме через їхню недоведеність. 

На підставі 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 137, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Вегера Андрій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за номером № 3532, про стягнення зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 40340222, зареєстроване за адресою: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) заборгованості за кредитним договором №21-0011010/ФК-08 від 21.01.2008 в розмірі 118740,44 грн.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 14.05.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, ЄДРПОУ 40340222.

Третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Донцова, буд. 13/42.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, адреса: 40000, м. Суми, провул. Пляжний, буд. 3.

Головуюча суддя        Н.В. Сердюк