ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/311/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Тимошенка О.М. 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн карго партс" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРАВЛІК ТРАНС-БУД» 
про стягнення 35250,95 грн. 

Зміст позовних вимог та заперечень.
Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 35250,95 грн., з яких: 26873,82 грн. боргу за поставлений товар по Договору №25192-06/2025 від 10.07.25; 5180,98 грн. пені; 2315,31 грн. 12% річних; 880,84 грн. інфляційних.

Рух справи.
19.03.2026 до суду надійшла вказана позовна заява.
Ухвалою від 20.03.26 суд відкрив провадження у справі №906/311/26 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Відповідач отримав вказану ухвалу через Електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Встановлені судом обставини.
10 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн карго партс" (Позивач/Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРАВЛІК ТРАНС- БУД" (Відповідач/Покупець) укладений договір за № 25192-06/2025 (а.с.10), за умовами якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю визначені цим договором запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини тощо (надалі по тексту - Товар), а Покупець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти Товар і послуги та здійснити їх оплату (пункт 1.1. Договору).
За умовами пунктів 1.2. та 1.3. Договору, номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що передаються за цим Договором, термін та умови передачі, визначаються у рахунках-фактурах (рахунках на оплату), товарних (видаткових) накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товари, які є невід`ємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію Товару. Загальна сума договору складається із вартості переданого Товару, що відповідає сумі всіх товарних (видаткових) накладних.
Розділом 7 сторони домовились перейти на електронний документообіг в частині складання, оформлення та обміну, первинними бухгалтерськими документами (зокрема первинний документ; товаросупроводжувальний документ; відмітка Сторони на документі іншої сторони (автора документу); акт звірки взаємних розрахунків, видаткова накладна, актів про анулювання документа, акт приймання-передачі послуг); укладання та підписування договорів, контрактів, додаткових угод, додатків до договорів, протоколів розбіжностей, актів приймання-передачі тощо в електронному вигляді (пункт 7.1. Договору).
Пунктом 7.2. Договору сторони домовились, що датою підписання/укладення документів буде єдина спільна календарна дата, безпосередньо вказана в документах, навіть коли накладання (застосування) кваліфікованого електронного підпису однією із сторін або обома сторонами відбувається пізніше за дату, вказану у тексті документу.
Відповідно до пункту 7.5. сторони підтверджують, що належним чином оформлені договірні та первинні бухгалтерські документи у електронному вигляді матимуть силу оригіналів.
Згідно з пунктами 9.2. та 9.4. Сторони домовились, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2025 року з можливістю його пролонгації.
Поставка Товару здійснюється за погодженням Сторін на умовах пункту 2.3. Договору:
2.3.1. ЕХW (франко завод; назва місця: склад Постачальника (правила "ІНКОТЕРМС" в редакції 2020 року) - Товар переходить у власність Покупця з моменту передачі товару Покупцю на складі постачальника. Доказом передачі Товару Постачальником у власність Покупця є належним чином оформлена товарна (видаткова) накладна;
2.3.2. FCA (франко-перевізник) (правила "ІНКОТЕРМС" в редакції 2020 року) - Товар переходить у власність покупця з моменту передачі Товара у розпорядження перевізника на складі Постачальника. Вибір перевізника здійснюється Покупцем на власний розсуд. З моменту передачі Товару перевізнику обов`язки Постачальника перед Покупцем вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином, а ризики загибелі, втрати пошкодження або знищення Товару переходять до Покупця. Доказом передачі Товару Перевізнику є належним чином оформлених товарної (видаткової) накладної та товарно-транспортної накладної, що разом засвідчують факт передачі Постачальником Товару Покупцю.
Згідно з пунктом 2.4., 2.5. Договору, погодження Сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни Товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується у товарних (видаткових) накладних та в рахунках на оплату, що являються невід`ємними складовими даного Договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи товарну (видаткову) накладну, виявляє згоду на прийняття Товару відповідно до попередньої домовленості із Постачальником та позбавляється права заявляти претензії щодо невідповідності поставленого Товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом та ціною. Сторони домовилися, що уповноважуючи певну особу на прийняття Товару від Постачальника, у тому числі Перевізника, Покупець тим самим уповноважує таку особу підписувати відповідні документи на Товар: товарні (видаткові) накладні, товарно-транспортні накладні тощо.
За домовленістю Сторін датою поставки Товару вважається дата товарної (видаткової) накладної підписана уповноваженими представниками сторін, що засвідчує прийняття Товару Покупцем від Постачальника. При цьому печатка Покупця може не використовуватися, якщо факт невикористання печатки в господарській діяльності підтверджений установчими документами Покупця (пункт 2.6. Договору).
На виконання зобов`язань за Договором Позивач за видатковими накладними від 11.07.2025 № SЮ005405370, від 14.07.2025 № SЮ0054И500; від 16.07.2025 № № SЮ005415901, SЮ005415919, SЮ005416162 та від 17.07.2025 № SЮ005416853 відвантажив відповідачу Товар на загальну суму 42 471,06 грн на умовах відстрочення платежу (а.с.13-18).
Як убачається зі змісту даних видаткових накладних, строк оплати Товару встановлений до 21.07.2025 за ВН № SЮ005405370 від 11.07.2025; до 24.07.2025 за ВН № SЮ005411500 від 14.07.2025; до 26.07.2025 за ВН №№ SЮ005415901, SЮ005415919, SЮ005416162 від 16.07.2025 та до 27.07.2025 за ВН № SЮ005416853 від 17.07.2025.
Разом з видатковими накладними Відповідачу вручені рахунки на оплату отриманого Товару від 11.07.2025 № S0010161927; від 14.07.2025 № S0010171056; від 16.07.2025 №№ S0010177935, S0010177922, S0010177920 та від 17.07.2025 № S0010179233, відповідно (а.с.20-22).
Розділом 3 Договору Сторони визначили порядок розрахунків. Так, за домовленістю Сторін Товар продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту. Кредитним лімітом вважається сума, на яку Постачальник може поставити Товар на умовах домовленого відтермінування. У випадку продажу Товару на умовах попередньої оплати Постачальник одночасно з підтвердженням замовлення надає Покупцю рахунок на оплату (пункт 3.3. Договору). Якщо продаж Товару здійснюється на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту, термін такого відстрочення зазначається у товарній (видатковій) накладній. У такому разі Товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно на підставі рахунку на оплату, який надається Постачальником Покупцю разом з товарною (видатковою) накладною. Підписання Покупцем або уповноваженої ним особи на прийняття Товару товарної (видаткової) накладної є належним підтвердженням факту отримання ним рахунку на оплату (пункт 3.4. Договору). Оплата Товару за цим Договором здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику. 
Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару 11.07.2025 за платіжною інструкцією № 145 від на суму 597,24 грн; 08.08.2025 за платіжною інструкцією № 198 на суму 6000,00 грн; 05.09.2025 за платіжною інструкцією № 243 на суму 2000,00 грн; 10.09.2025 за платіжною інструкцією № 253 на суму 3000,00 грн та 22.10.2025 за платіжною інструкцією № 324 на суму 4000,00 грн, загалом сплативши 15 597,24 грн.(а.с.23-25).
За умовами пункту 4.2. Договору Покупець зобов`язаний прийняти Товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з розділом три даного Договору.
Станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 26873,82грн. (42 471,06-15597,24=26873,82).

Висновки суду та норми права.
За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 26873,82грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.5.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 5180,98 грн. (а.с.8).
За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 5.2. Договору, за порушення грошового зобов`язання за цим Договором більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ до суми простроченого платежу за весь період такого прострочення.
Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2315,31 грн. 12% річних та 880,84 грн. інфляційних.
Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Згідно пункту 5.3. Договору, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, винна Сторона несе відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України, а саме: той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої Сторони за Договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12% річних від простроченої суми.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 12% річних приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі. 
За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.
Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги від 17.03.26 в розмірі 7437,00грн.
Розглянувши вказану заяву, судом встановлено наступне.
У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Заява про відшкодування судових витрат викладена у позовній заяві, до якої були додані Договір про надання правничої допомоги №17/03/2026-1ПД від 17.03.2026, який укладений між адвокатом Спиридоновим О.В. та ТОВ "Автодистриб`юшн карго партс", Додаткова угода від 17.03.26 до договору, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.11.19, Акт прийому-передачі від 17.03.26 з детальним описом наданих адвокатом послуг на суму 7437,00 грн., платіжна інструкція №1004 від 17.03.26 на суму 7437,00 грн. (а.с.26-31).
Пунктом 1.1 Договору про надання правничої допомоги, передбачено, що адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту допомогу по захисту його інтересів у суді відносно ТОВ «ГІДРАВЛІК ТРАНС-БУД» . 
Згідно п.4 Договору, за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 3500,00 грн. за годину роботи під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Згідно Додаткової угоди від 17.03.26 до Договору про надання правничої допомоги, розмір гонорару адвоката за надані послуги становить 7437,00 грн.
У Акті прийому-передачі послуг , встановлено, що гонорар адвоката становить 7437,00грн. за надані послуги адвокатом з надання консультації на суму 437,00 грн., з підготовки та подачі позовної заяви до суду на суму 7000,00 грн. (а.с.30).
Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.
За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зважаючи на обґрунтованість та пропорційність вказаних витрат до предмета спору, обставин виникнення спору та вину кожної із сторін у виникненні спору, значення справи для сторін, складність справи (яка не є складною), обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає , що заявлені витрати є співмірними з наданими послугами та обставинами справи, тому вказана вимога позивача підлягає задоволенню у заявленому розмірі.
Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРАВЛІК ТРАНС-БУД" (11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шатрищанська, 67, код ЄДРПОУ: 44746655) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" (02232, м.Київ, вул. Закревського Миколи, 16, код ЄДРПОУ 37141112) :
- 26 873,82 грн. боргу; 
- 5180,98 грн пені ;
- 2315,31 грн 12% річних; 
- 880,84 грн інфляційних ;
- 7437,00 грн. витрат на правничу допомогу;
- 2662,40 грн. судового збору. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.05.26 

Суддя Тимошенко О. М. 

Віддрукувати: 
1- в справу
- сторонам до ЕК