Справа № 194/1208/25
Номер провадження № 2/194/133/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року          м.Тернівка
Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Хоменко Д.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (юридична адреса: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, б. 13, офіс 601) в особі представника Волконітіної Ксенії Юріївни (юридична адреса: м. Київ, вул. Лазаревського, 2) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 року у розмірі 8 960,00 грн. та понесених судових витрат у розмірі 8 422,40 грн., що складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року. На виконання умов Договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом та інших передбачених договором платежів боржником за яким являється ОСОБА_1 . Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024 р. та вимога про сплату заборгованості від 07.08.2024 р. за укладеним кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 р. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 14 днів: термін платежу - 08.08.2019 р.
ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.08.2025 року становить 8 960,00 грн., та складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 000,00 грн. та за відсотками 1 960,00 грн. що є порушенням прав та інтересів позивача, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом.
Ухвалою судді від 18.09.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
30.09.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів надсилання та отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги № 10 від 07.08.2024 р., надсилання та отримання відповідачем вимоги про сплату заборгованості № 10 від 07.08.2024 р., в договорі факторингу не зазначено, що ОСОБА_1 є боржником первісного кредитора, також не надано жодного документа, який підтверджує факт виконання договору факторингу, не надано належних доказів укладання відповідачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договору № 0204-2177 від 26.07.2019 р., у кредитному договорі відсутнє посилання на номер банківського рахунку або номер картки, на яку необхідно перерахувати кредит, не надано жодного фінансового документа, який підтверджує факт часткової сплати заборгованості. 
14.10.2026 р. відповідач надав суду клопотання про вилучення з матеріалів справи належних та недопустимих доказів без підтвердження їх відповідності оригіналу, а саме: копію кредитного договору № 0204-2177 від 26.07.2019 р., копію договору Факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024 р., копію моніторингу дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі, копію списку № 20127-02-5-3 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, копії довідки про заборгованість відповідача, копії довідки про перерахування суми кредиту, копії паспорту, фото, РНОКПП відповідача, докази відправлення повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу, копію розрахунку заборгованості за договором № 0204-2177 від 26.07.2019 р.
09.10.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 0204-2177 в електронному вигляді шляхом його підписання відповідачем акцепту електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, Довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 0204-2177 від 26.07.2019 р., яка міститься в матеріалах справи, є належним доказом оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв, розрахунок суми заборгованості не спростований відповідачем, договір Факторингу не оскаржений відповідачем питання виконання договору Факторингу стосується Фактора та Клієнта і не є предметом доказування у даній справі, до позову було додано список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, а також копію повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу, що підтверджують письмове повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги факторові, відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та не виконання кредитного договору та договору факторингу. Просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача, а позовні вимоги задовольнити.
Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження від 18.09.2025 р. через систему «Електронний суд», про що свідчить довідка в матеріалах справи.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді.
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, що між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 26.07.2019 року укладено кредитний договір № 0204-2177(а.с.31). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 14 днів. Товариство виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 
Договір укладено в електронній формі, що підтверджується моніторингом дій користувача в інформаційно-телекуманікаційній системі ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"(дії вчинялися 26.07.2019 року з 20:15:51 год. до 20:28:06 год., мобільний телефон відповідача НОМЕР_1 , електронна скринька: ІНФОРМАЦІЯ_1 )(а.с.27). 
ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" перерахувало кредитні кошти ОСОБА_1 , що підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту № 0204-2177 від 26.07.2019 р. в розмірі 7 000,00 грн. 26.07.2019 року(а.с.26).
07.08.2024 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ-070824-1(а.с.19-23), у відповідності до умов якого ТОВ " НОВИЙ КОЛЕКТОР " набуло право вимоги до боржника на всі суми відступлені йому Клієнтом згідно цього договору.
Відповідно до Реєстру Боржників № 1 до Договору факторингу № УКФ-0708824 від 07.08.2024 року(а.с.36-37), ТОВ "Новий Колектор" набуло права грошової вимоги до відповідача. При цьому згідно п.3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання відповідного реєстру боржників.
07.08.2024 року підписано реєстр боржників №1 до договору факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року, у якому під №4376 міститься боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , № кредитного договору 0204-2177, сума заборгованості 8960грн.
07.08.2024 року ТОВ "Новий Колектор" на адресу відповідача направило повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № УКФ-0708824 від 07.08.2024 та вимогу про сплату заборгованості Вих. № 10 від 07.08.2024 за укладеним кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 р. між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" правонаступником якого є ТОВ "Новий Колектор" та ОСОБА_1 (а.с.30).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"станом на 07.08.2024 року за договором № 0204-2177 від 26.07.2019 р. відповідачем було частково сплачено заборгованість, а саме: 08.08.2019 сплачено 1960грн., 22.08.2019 сплачено 1960грн., 05.09.2019 сплачено 1960грн., 19.09.2019 року сплачено 1960грн., 03.10.2019 року сплачено 1960 грн.(а.с.38-57).
Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 року за період з 26.07.2019 року по 14.07.2025 року, заборгованість перед ТОВ "Новий Колектор" складає 8 960,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками 1 960,00 грн. (а.с.24).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, суд не приймає аргументи відповідача щодо відсутності факту укладання кредитного договору №0204-2177 від 26.07.2019 року, оскільки перерахування кредитних коштів за даним договором в сумі 7 000 грн. було здійснено відповідачу на його картковий рахунок.
Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам ЗУ «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та ЗУ «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто, відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на особистий номер мобільного телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду(одноразовий ідентифікатор - дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. 
Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора(який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб - сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна кредитний договір №0204-2177 від 26.07.2019 року з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" не міг бути укладений. Ідентифікація проходила за допомогою зазначеної відповідачем електронної скриньки та особистого мобільного телефону. 
Отже, відповідач добровільно виразив свою волю на укладання кредитного договору відповідно до законодавчо встановленого механізму, шляхом використання електронного цифрового підпису, отримавши у подальшому кредитні кошти на свій рахунок. 
Виходячи з принципу змагальності процесу кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідач спростовуючи належність та допустимість всіх письмових доказів у справі посилається лише на свою думку, без надання жодного доказу суду в обґрунтування.
Окрім того, здійснивши часткову оплату боргу(08.08.2019 року сплачено 1960грн., 22.08.2019 року сплачено 1960грн., 05.09.2019 року сплачено 1960грн., 19.09.2019 року сплачено 1960грн., 03.10.2019 року сплачено 1960 грн.), відповідач визнав його наявність.
Поряд із цим копії письмових доказів, зокрема кредитного договору, договору факторингу, виходячи з презумпції правомірності правочину є належними доказами у справі доки вони не оспорені відповідним чином в суді.
Таким чином суд, дослідивши клопотання відповідача про вилучення з матеріалів справи належних та недопустимих доказів, дійшов висновку про його необґрунтованість. Підстав для їх вилучення суд не вбачає. Відповідачем не наведено конкретних обставин, які б свідчили про недостовірність поданих документів або їх невідповідність оригіналам, а також не заявлено клопотання про витребування оригіналів доказів у встановленому процесуальним законодавством порядку. Крім того, питання належності, допустимості та достовірності доказів підлягає оцінці судом під час ухвалення рішення у справі.
Отже, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем ТОВ "Новий Колектор", до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019, укладеним з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а тому прийшов до висновку, що заборгованість за тілом кредиту та відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До позовної заяви ТОВ "Новий Колектор", додано: копію договору про надання правничої допомоги 27/24 НК від 02.07.2024 р., копію платіжної інструкції на оплату правничої допомоги, копію звіту про виконану роботу відповідно до Договору № 07/24-НК, копію додаткової угоди № 4 до Договору № 07/24-НК, копію додаткової угоди № 19 до Договору № 07/24-НК.
Згідно зі звітом про виконану роботу відповідно до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 р. та платіжної інструкції кредитового переказу коштів (а.с. 16-17) щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , вартість послуги складає 6 000,00 грн.: сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання необхідних доказів, складено позов, роздрукована позовна заява, замовлено сплату судового збору, проведена консультація.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.
Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, та зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, крім того розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та за відсутності представника позивача, а тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком.
Враховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи (справа є малозначною), відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" заборгованість за кредитним договором № 0204-2177 від 26.07.2019 року в розмірі 8 960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 ( три тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування та ім`я сторін.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий колектор", юридична адреса: м. Київ, Печерський район, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601, код ЄДРПОУ: 43170298.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 

Суддя     Д.Є. Хоменко