Справа № 405/1859/26 
Номер провадження 3/404/562/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м.Кропивницький
Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Хаупшева Леся Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – відсутній, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, 

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №483053 від 20.03.2026: 
25.05.2026 близько 17-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилось у тому, що ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психічному здоролв`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що будь-яких дій, які б свідчили про домашнє насильство, не вчиняв. Того дня, він вдома дивився телевізор, а потерпіла та її донька ОСОБА_3 сиділи на кухні. Свідок  ОСОБА_3 сказала йому, щоб той пішов з квартири, та додала "Ти тут ніхто". Потім почали його ображати та провокувати на конфлікт.Пояснив, що в 2019 році пішов служити, в подальшому подарував квартиру їх спільному сину. Після дарування квартири його його не пускали до квартири, не давали бачитись з рідним сином. В подальшому ОСОБА_1 оплатив всі борги за комунальні послуги, які накопила потерпіла. На підтвердження доводів просив долучити до матеріалів адміністративної справи низку документів: заяву про видачу ОСОБА_1 копії договору дарування квартири; копію договору № 88 про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання від 21.11.2025 року; копії квитанцій про сплату заборгованості з теплопостачання. 
Надав письмове клопотання про закриття адміністративної справи з підстав відсутності складу кримінального правопорушення. Події, що відбулися 20.03.2026, мали характер виключно словесного конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на побутовому грунті. Конфлікт був взаємним, не містив погроз, фізичного впливу чи наміру залякування. З даного приводу ОСОБА_1 також звертався із заявою до поліції про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , яка проживає з ним за спільною адресою у квартирі, яку той придбав за власні кошти та подарував їх спільному сину. 20.03.2026 ОСОБА_2 разом із своєю донькою ОСОБА_3 провокували його на сварку, психологічно принижували, виражалися в його сторону нецензурною лайкою. Їхні протиправні дії пов`язані із тим, що вони його хочуть виселити із квартири. Із свого боку він протиправних дій відносно ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 не вчиняв.
Представник потерпілої – адвокат Гуцул М.С. підтримала доводи свого підзахисного, та просила врахувати їх при прийнятті рішення у справі. Подія, що трапилася 20.03.2026 року мали характер словесного конфлікту та виникла виключно на побутовому грунті. Сам конфлікт був обопільний (взаємний) та не містив жодних погроз, фізичного чи психологічного впливу чи наміру залякування. 
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, завчасно подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та призначити йому покарання, згідно чинного законодавства. 
За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засідані було допитано в якості свідків інсекторів СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та лейтенанта поліції ОСОБА_5 .В
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що потерпіла та її донька свідок ОСОБА_3 повідомили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Під час опитанування потерпілої була присутня її донька ОСОБА_3 , у якої відкрито на електронному пристрої Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому, свідок (донька потерпілої) говорила матері, як саме потрібно відповідати на поставлені запитання. Щодо можливої шкоди психічному здоров`ю потерпілої висловив сумнів, оскільки всі її відповіді постійно корегувала донька. ОСОБА_1 був тверезий, ввічливий та коректний, з постраждалою особою не спілкувався. Поведінка ОСОБА_1 не свідчила, що було вчинено домашє насильство, виклик поліції був вперше. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення склався спираючись саме на покази свідка ОСОБА_3 . Це був перший виклик на ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що їх зустріла жінка. В квартирі також була донька. Він спілкувався із  ОСОБА_1 і той був без жодної агресії та вів себе ввічливо і не агресивно, був коректний та відповідав на усі поставлені запитання. Після припису громадянин залишив приміщення квартири. На його думку ОСОБА_1 відповідав на запитання правдиво . При цьому, дружина (потерпіла) була дуже емоційна. Разом зі свідком (донькою) вчили його колегу, як потрібно працювати.
За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , суддею витребовувалися відеозаписи з бодікамер працівників поліції, які фіксували правопорушення. Листом за Вх.№ 19390 від 22.04.2026 начальник Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області А.Гудіма повідомив, що на теперішній час надати копії відеозапису з портативного відеореєстратора не представляється можливим у зв`язку з їх видаленням по закінченню строку їх зберігання.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові матеріали в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання / або можливості настання / шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
В даному ж випадку, працівником поліції, не було зібрано належних та об`єктивних доказів на підтвердження достовірності слів потерпілої особи.
Надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю. 
З пояснень, наданих особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представником та свідків в судовому засіданні, а також письмових пояснень потерпілої та свідка ОСОБА_3 , виходячи з аналізу самих матеріалів, встановлено, що між сторонами виник побутовий конфлікт з приводу квартири, який мав одноразовий характер.
Також для доведення факту вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , орган, який порушив адміністративне провадження посилався на словесну перепалку, в ході якої  ОСОБА_1 ображав та принижував потерпілу ОСОБА_2 .
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми.
Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Крім того, насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Разом з тим, конфлікт та суперечка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення та про які заявляє потерпіла, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.
Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, образи під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Конфлікти та непорозуміння між особами, спричинені майновими чи побутовими питаннями, свідчать про розбіжності в їхніх поглядах на певні життєві аспекти, проте самі по собі не є доказом вчинення домашнього насильства.
Тобто факт вчинення домашнього насильства  ОСОБА_7 , не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.
На наявність саме конфлікту, а не вчинення домашнього насильства, вказують, зокрема, розбіжності в показах самої потерпілої ОСОБА_2 . 
При цьому, суддя враховує показання свідка ОСОБА_4 щодо поведінки учасників конфлікту, а так само свідка ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_2 , що може свідчити про зацікавленість у даній справі. 
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що внаслідок дій  ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення та підлягає доказуванню. 
Більше того, в письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 20.03.2026 не вказано, що внаслідок дій її співмешканця була завдана шкода її психічному здоров`ю. Наведена обставина виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП). 
Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що описані у протоколі дії підпадають під поняття конфлікт - ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони та не підтверджують факт вчинення домашнього насильства.
Таким чином, жодних відомостей про те, в чому саме виразились наслідки, та яку саме шкоду психічному здоров`ю потерпілої було спричинено, у протоколі не наведено, а лише є констатація абстрактного факту вчинення домашнього насильства, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій. Тоді, як встановлення та зазначення таких даних є прямим обов`язком органу, який склав протокол відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Подібний стандарт доказування повинен бути застосований і під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення. Зокрема, в постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа №463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наявних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст.1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Фортечний районний суд міста Кропивницького.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Фортечного районного суду 
міста КропивницькогоХаупшева Л.М.