Справа № 755/3930/26
Провадження №: 3/755/1955/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" травня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 606679, ОСОБА_1 , 05 березня 2026 року, о 9 годині 23 хвилини, керуючи автомобілем марки «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві, по проспекту Воскресенський, 10 а, в разі виникнення небезпеки (автомобіль, що створив аварійну ситуацію «Шевролет» д/н НОМЕР_2 ), не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перестроївся з другорядної смуги в першу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автобусом «МАН» д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по правій смузі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п.п. 2.3.6., 10.1., 10.3, 12.3, Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що обставини та суть правопорушення, викладені в протоколі відносно нього, не відповідають дійсним обставинам пригоди та не враховують положення ПДР України. При складанні протоколу, поліцейські керувалися лише своїми суб`єктивними міркуваннями, ігноруючи його пояснення щодо того, що він 05.03.2026 року, приблизно о 09 годині 23 хвилини, рухався по проспекту Воскресенський, 10 а, в м. Києві на автомобілі «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , у середній смузі руху. В цей час, з лівої полоси руху, у його смугу руху, різко перелаштувався автомобіль «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , створивши аварійну ситуацію, він почав сигналити, проте, водій вказаного автомобіля не реагував, щоб оминути зіткнення, він почав перелаштовуватися убік правої полоси руху, де в цей час рухався автобус «Ман». Зокрема, зазначив, що водій автомобіля «Шевролет» порушив правила дорожнього руху та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, звернув увагу на наявність свідка, який під час ДТП перебував у автомобілі «Ауді» д/н НОМЕР_4 , та рухався позаду автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , водій якого рухався із порушенням ПДР України, та створив аварійну ситуацію. Об`єктивні факти вказують на неправомірність складення протоколу відносно нього та на порушення ПДР іншим учасником ДТП, який, не переконався, що його маневр не створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку, раптово виїхав попереду його транспортного засобу, порушивши при цьому ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. 
Загальні положення ПДР України, викладені у розділі 1, які носять диспозитивний характер, встановлюють умови виконання та дотримання інших положень ПДР України в різних ситуаціях, а саме: п. 1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.4 - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила; 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Тобто, виконуючи вимоги п. 10.1. ПДР України, - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Так, він мав право розраховувати, що інші учасники дорожнього руху теж виконують ПДР України, тому, під час руху або перестроювання, переконавшись у безпечності своїх дій, він не повинен та не зобов`язаний передбачити, що інший учасник, дорожнього руху - водій автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , порушуючи ПДР України, буде раптово з великою швидкістю перелаштовуватися з лівої смуги у середню смугу руху, перед його автомобілем. Саме об`єктивна наявність вищезазначених порушень з боку водія автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 » знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП та виключає наявність порушень ПДР України з його боку. 
У судовому засіданні водій автобуса «МАН», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , пояснив, що виїжджав із зупинки громадського транспорту, рухався у попутному напрямку у полосі для громадського транспорту, в цей час, почув поштовх у лівий передній бік автобуса, в подальшому побачив, що пошкоджено лобове скло автобуса.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що на момент події, він керував автомобілем «Ауді», д/н НОМЕР_4 , та рухався позаду автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , який без завчасного увімкнення покажчику повороту різко перелаштувався у середню смугу руху, де рухався автомобіль «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Вважає, що водій автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 , створив дорожньо-транспортну пригоду, виконавши небезпечний маневр. Крім того, водій ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення, почав гальмувати та подавав звуковий сигнал, проте, водій автомобіля «Шевролет» витиснув його зі смуги, якою останній рухався, через що автомобіль «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 був вимушений перелаштуватися у праву смугу, де в цей момент рухався автобус. Зокрема, пояснив, що водій автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_2 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, проте, він наздогнав його, попросив зупинитися, оскільки він спричинив дорожньо-транспортну пригоду та останній поїхав далі. Крім того, зазначив, що зателефонував на лінію 102, та повідомив про те, що сталося. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , об`єктивні факти вказують на неправомірність складення протоколу відносно нього та на порушення іншим учасником ДТП, який, не переконався, що його маневр не створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку, раптово виїхав попереду його транспортного засобу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. 
Надані ОСОБА_1 пояснення також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , зокрема, фото з місця ДТП, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.
Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, у діях ОСОБА_1 не вбачається порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого, відбулася ДТП.
З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , надані у судовому засіданні, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. 
Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: