УХВАЛА
21 травня 2026року 
м. Київ
справа № 2608/6303/12
провадження № 61-6081ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Вояж» на постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року у справі за позовом приватного підприємства «Вояж» до ОСОБА_1 про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2012 року ПП «Вояж» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року позов ПП «Вояж» задоволено частково. Визнано за ПП «Вояж» право власності на нерухоме майно - станцію технічного обслуговування автомобілів з міні-кафе та магазином, загальною площею 108,90 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпровська набережна, 17-Е, м. Київ. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Київська міська рада, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване рішення порушує її права та законні інтереси, звернулася до суду з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу Київської міської ради задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПП «Вояж» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року Касаційну скаргу ПП «Вояж» задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
За результатом нового розгляду справи, постановою Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року апеляційну скаргу Київської міської ради, яка не брала участь у розгляді справи, задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року скасовано, ухвалено по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
05 травня 2026 року ПП «Вояж» через систему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року залишити без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2026року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків: надання документу на підтвердження сплати судового збору.
Заявникомвимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.
Підставами касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, у
постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, 
від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112, від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц, від 14 липня 2022 року у справі № 2-6491/08, від 18 січня 2023 року у справі № 160/6211/21 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме частини третьої статті 13, статей 321, 376 Цивільного кодексу України та статті 44 Цивільного процесуального кодексу України щодо скасування судового рішення про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, яке було чинним більше 10 років і скасовано апеляційним судом за апеляційною скаргою іншого співвласника будинку та земельних ділянок, за умов відсутності порушення майнових прав заявника, зловживання останнім процесуальними правами (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скаргаПП «Вояж» на постанову Київського апеляційного суду 
від 14 квітня 2026 року, після усунення недоліків, відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом приватного підприємства «Вояж» до ОСОБА_1 про визнання права власності, за касаційною скаргою приватного підприємства «Вояж» на постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року.
Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу № 2608/6303/12.
Роз`яснити іншим учасникам справи № 2608/6303/12 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 червня 2026 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович