ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 травня 2026 року	Справа №160/36392/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, військової частина НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

23.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, військової частин НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати неправомірним облік Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро та військовою частиною НОМЕР_1 в якості службової квартири АДРЕСА_1 , а саму квартиру АДРЕСА_1 – не службовою;
- зобов`язати Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро та військову частину НОМЕР_1 виключити з обліку службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач зареєстрований і проживає сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 на підставі службового ордера № 82 від 21.01.2010 року. Видано виконавчим комітетом Нікопольської міської ради у зв`язку з проходженням військової служби, що підтверджується доданими копіями витягу та службового ордера. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 15.09.2012 року № 233 майора ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. На дату звільнення з військової служби мав календарну вислугу 21 рік, направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією відповідного наказу. У зв`язку з тим, що в позивач набув право на забезпечення його сім`ї постійним житлом шляхом виключення наданої квартири з числа службових, відповідно до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України №737 від 30.11.2011 р. (далі- Інструкція №737, яка діяла до 01.10.2018 р.), за його зверненням, згідно доданої копії витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2016 р. № 93 погоджено виключення з числа службових кв. АДРЕСА_1 для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом. Натомість, після оформлення вищезазначених документів щодо забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом шляхом виключення вказаної квартири з числа службових, КЕВ м. Дніпро не закінчив вирішення цього питання та відповідне клопотання до виконавчого комітету Нікопольської міської ради не подав. Вважаючи таку позицію відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
16.01.2026 року представником Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.
19.01.2026 представником військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.
23.01.2026 року представником позивача подано відповіді на відзиви представників відповідачі, якими просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
12.02.2026 року представником Виконавчого комітету подано пояснення, в яких зазначено незгоду з твердженнями позивача про неправомірність обліку квартири та вважає правомірним облік виконавчим комітетом Нікопольської міської ради квартири в якості службової.
17.02.2026 року представником позивача подано відповідь на пояснення представника Виконавчого комітету Нікопольської міської ради.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 на підставі службового ордеру № 82 від 21.01.2010 року виданого виконавчим комітетом Нікопольської міської ради у зв`язку з проходженням військової служби, що підтверджується доданими копіями довідки та службового ордера.
Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 82 від 21.01.2010 року підставами видачі ордеру зазначено: постанова КМУ від 18.11.2009 р. № 1300 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 р. № 1037»; розпорядження КМУ від 29.12.2009 р. № 1675-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою, у м. Нікополі»; розпорядження КМУ від 13.01.2010 р. №56-р
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2012 року № 233 майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоров`я. На дату звільнення з військової служби мав календарну вислугу 21 рік, направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі, перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , ветеран війни-учасник бойових дій, що підтверджується доданими копіями відповідних довідки та посвідчення.
У зв`язку з тим, що він набув право на забезпечення його сім`ї постійним житлом шляхом виключення наданої квартири з числа службових, відповідно до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р. (далі- Інструкція №737, яка діяла до 01.10.2018 р.), за його зверненням, згідно доданої копії витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2016 року № 93 погоджено виключення з числа службових кв. АДРЕСА_1 для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.
Відповідно до доданої копії Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 59 від 10.05.2018 року (далі – Протокол)погоджено Список військовослужбовців квартири, яких пропонується виключити з числа службового житла Міністерства оборони України в Нікопольському гарнізоні (далі – Список), пунктом 3 якого зазначено квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.
05.11.2025 року представник позивача звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро із адвокатським запитом, в якому просив подати до виконавчого комітету Нікопольської міської ради клопотання, про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 для забезпечення постійним житлом сім`ї ОСОБА_1 
24.11.2025 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро листом № 521/4074 повідомив представника позивача про неможливість передачі житла у комунальну власність та відсутності правових підстав для звернення з клопотанням до Нікопольської міської ради про виключення вказаного житла з числа службового.
15.12.2025 року Управління комунального майна Нікопольської міської ради повідомило представника позивача про те, що виконавчим комітетом Нікопольської міської ради рішення про визнання службовим жилим приміщенням-квартири АДРЕСА_1 , не приймалось.
Не погоджуючись з такою позицією, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2482-XII до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Частиною другою статті 2 Закону № 2482-XII установлено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Приписами частини першої статті 3 Закону № 2482-XII визначено, що приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2482-XII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Частиною першою статті 6 Закону № 2482-XII визначено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними:
однокімнатні квартири;
квартири (будинки), одержані у разі знесення або відселення всіх сімей з будинків (частин будинків), які належали їм на праві власності, якщо колишні власники не одержали за ці будинки (частини будинків) грошової компенсації;
квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, котрим встановлена ця пільга Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, удостоєні звання Героя Радянського Союзу, Героя Соціалістичної Праці, нагороджені орденом Слави трьох ступенів, ветерани Другої світової війни, воїни-інтернаціоналісти, особи з інвалідністю I і II груп, особи з інвалідністю з дитинства, ветерани праці, що пропрацювали: не менше 25 років - жінки, 30 років - чоловіки, ветерани Збройних Сил та репресовані особи, реабілітовані згідно із Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
квартири (будинки), в яких мешкають сім`ї загиблих при виконанні державних і громадських обов`язків та на виробництві;
квартири (будинки), в яких мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
квартири (будинки), в яких мешкають багатодітні сім`ї (сім`ї, що мають трьох і більше неповнолітніх дітей).
Частиною третьою статті 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII /надалі - Закон №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацами першим, третім та четвертим пункту 1 статті 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей врегульовано Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок № 1081).
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №1081 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Пунктом 11 вказаного порядку передбачено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей), визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472 /надалі - Інструкція № 380, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/.
Відповідно до п. 10 розділу VІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Отже, військовослужбовці, які мають право на виключення житла з числа службового реалізують це право у порядку, встановленому законодавством та на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що сама по собі видача службового ордеру на вселення сімї позивача у вказану квартиру та її облік виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, КЕВ м. Дніпра та військовою частиною НОМЕР_1 в якості службової, такого правового статусу цій квартирі не надають. Тобто, в 2010 році сім`я позивача фактично отримала для постійного проживання звичайну квартиру, яка не потребує виключення з числа службових, оскільки, такого статусу не має. Таким чином, для захисту житлових прав позивача достатньо визнати її облік виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро та військовою частиною НОМЕР_1 в якості службової КЕВ м. Дніпро, неправомірним, а саму квартиру не службовою.
Однак, суд зауважує, що відповідно до витягу № 462855793 з Державного реєстру речових прав власником Квартири є Держава Україна в особі Міністерства оборони України.
Таким чином позовні вимоги щодо визнання неправомірним облік Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро та Військовою частиною НОМЕР_1 в якості службової квартири АДРЕСА_1 , а саму квартиру АДРЕСА_2 , - не службовою не підлягає задоволенню, оскільки правовстановлюючими документами встановлено наявність речових прав на даний об`єкт нерухомості у Міністерства оборони України.
05.11.2025 року до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро надійшов адвокатський запит в якому представник Позивача адвокат Коваль А.П. у своєму запиті просив КЕВ м. Дніпро подати до виконавчого комітету Нікопольської міської ради клопотання про виключення з числа службової квартири АДРЕСА_3 . 
24.11.2025 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро листом вих. № 521/4074 повідомив представника Позивача про неможливість передачі житла у комунальну власність та відсутності правових підстав для звернення з клопотанням до Нікопольської міської ради про виключення вказаного житла з числа службового.
На час розгляду справи, відсутні законодавчі норми, які б обмежували встановлену пунктом 10 Інструкції та частиною 3 пункту 3 Порядку можливість реалізації права військовослужбовців в запасі на виключення його квартири з числа службових.
Згідно зі статтями 5 та 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як у воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).
При вирішення справи суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.03.2020 у справі №636/1514/19, в якій зазначено, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для задоволення позовних вимог (визнання права на виключення житла з числа службового та зобов`язання подання відповідного клопотання КЕВ м. Дніпро) є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 15.09.2012 р. № 233 майора ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. На дату звільнення з військової служби мав календарну вислугу більше 20 років, направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданою копією відповідного наказу та послужного списку. 
Наразі позивач перебуває на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_1 , як ветеран війни-учасник бойових дій, що підтверджується доданими копіями відповідних довідок та посвідчення.
У зв`язку з тим, що в позивач набув право на забезпечення його сім`ї постійним житлом шляхом виключення наданої квартири з числа службових, відповідно до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р. (далі- Інструкція №737, яка діяла до 01.10.2018 р.), за його зверненням, згідно доданої копії витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2016 р. № 93 погоджено виключення з числа службових кв. АДРЕСА_1 для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом. 
Відповідно до доданої копії Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 187 від 05.09.2018 р. (далі-Протокол) погоджено Список військовослужбовців квартири, яких пропонується виключити з числа службового житла Міністерства оборони України в Нікопольському гарнізоні (далі-Список), пунктом 3 якого зазначено квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом. 
Згідно вказаного Протоколу, у вказаному засіданні комісії взяли участь начальник Нікопольського гарнізону та начальник КЕВ м. Дніпро, які і доповідали комісії вказаний Список.
Водночас, незважаючи на погодження заяви позивача про зміну статусу службової квартири, у якій позивач проживає разом із сім`єю, відповідач не вчинив дій щодо направлення клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог пунктів 5-7 розділу VII Інструкції № 380, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району лише готує список надання житлової площі для постійного проживання, а питання щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення квартири з числа має вирішуватися Комісією контролю службового Міністерства оборони України, що оформлюється протоколом.
Таким чином, судове рішення має на меті ефективний захист прав позивача та не вплине на черговість надання житлової площі для постійного проживання.
Органом, уповноваженим приймати рішення про виключення житлових приміщень з числа службових, є виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради (частина 2 пункту 11 Порядку №1081). Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання.
Відповідна бездіяльність відповідача свідчить про обмеження права позивача на забезпечення житлом, гарантованого Законом №2011-XII та статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічні правові висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2020 року по справі №640/10473/19, від 03 лютого 2021 року по справі №636/1480/19, від 04 березня 2020 року по справі №636/1514/19, від 16 червня 2021 року по справі №636/5008/19, від 04 листопада 2021 року по справі №636/2897/19, від 23 лютого 2022 року по справі №953/17339/20, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту», у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).
З огляду на наведені судом норми законодавства, які передбачають, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, отже у спірних правовідносинах Інструкцією №380 відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним військової служби.
Враховуючи викладене суд зазначає, що неподаючи відповідне клопотання, відповідач порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови квартирно-експлуатаційного органу у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.
Таким чином, з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_4 з числа службових та зобов`язати відповідача подати до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровській області клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_4 з числа службових.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (53213, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 3, код ЄДРПОУ: 04052198), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13, код ЄДРПОУ: 08004581), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпро щодо неподання клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_4 з числа службових.
Зобов`язати Квартирно - експлуатаційний відділ м. Дніпро подати до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровській області клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_4 з числа службових.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко