Справа № 909/385/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29.05.2026 	 	м. Івано-Франківськ	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Булат"
(вул. Тернопільська, буд. 35, селище міського типу Микулинці, 
Тернопільський район, Тернопільська область, 48120)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Комерц"
(вул. Руставелі Шота, буд. 1, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76018)

про стягнення заборгованості в сумі 209 653, 26 гривень,

за участі:
позивача: Сідого Сергія Валентиновича (в режимі відеоконферензв`язку),
від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.
2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.
3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.
І. СУТЬ СПОРУ
4. У березні 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Булат" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Комерц" про стягнення заборгованості в сумі 209 653, 26 гривень.
ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. Ухвалою від 24.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, здійснювати розгляд (формування та зберігання) судової справи в змішаній формі; розгляд справи по суті призначив на 28.04.2026; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.
6. 22.04.2026 за вх. № 7412/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з додатковою відповідальністю "Булат", адвоката Сідого С. В., надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 909/385/26.
7. Ухвалою від 23.04.2026 суд задовольнив заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю "Булат", адвоката Сідого С. В. (вх. № 7412/26 від 22.04.2026) про участь у судовому засіданні по справі № 909/385/26 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести судове засідання, яке призначене на 28.04.2026 о 15:00 год та усі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
8. 28.04.2026 суд відклав розгляд справи по суті 21.05.2026.
9. В судовому засіданні 21.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення до 29.05.2026.
10. В судові засідання представник відповідача жодного разу не з`явився.
11. Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач належним чином повідомлявся відповідними ухвалами суду, які направлені в його Електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд".
12. За правилами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
13. Станом на 29.05.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.
14. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.
15. Водночас, як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
16. Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
17. Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"); організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі "Шульга проти України" № 16652/04 від 02.12.2010).
18. Враховуючи положення статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.
19. У судовому засіданні 29.05.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН
20. Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного у спрощений спосіб договору поставки в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 209 653, 26 гривень.
21. Позиція відповідача. Відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
22. Як стверджує позивач у березні 2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Булат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крістал Комерц" було укладено договір поставки у спрощений спосіб та вчинено дії, спрямовані на його виконання – поставка товарів позивачем та їх часткова оплата відповідачем.
23. Так, в період з 13.03.2023 по 30.06.2023 позивач здійснив поставки будівельних матеріалів відповідачу на загальну суму 452 988, 21 гривень, що підтверджується відповідними видатковими накладними:
- 13.03.2023 відбулась поставка товару на суму 8 141, 85 гривень за видатковою накладною № УТ-2915;
- 14.03.2023 відбулась поставка товару на суму 28 061, 07 гривень за видатковою накладною № УТ-2937;
- 15.03.2023 відбулась поставка товару на суму 41 475, 00 гривень за видатковою накладною № УТ-3052;
- 21.03.2023 відбулась поставка товару на суму 80 622, 00 гривень за видатковою накладною № УТ-3308;
- 22.03.2023 відбулась поставка товару на суму 19 037, 68 гривень за видатковою накладною № УТ-3444;
- 23.03.2023 відбулась поставка товару на суму 16 444, 70 гривень за видатковою накладною № УТ-3539;
- 29.03.2023 відбулась поставка товару на суму 2 620, 72 гривень за видатковою накладною № УТ-3840;
- 30.03.2023 відбулась поставка товару на суму 6 181, 68 гривень за видатковою накладною № УТ-3938;
- 11.04.2023 відбулась поставка товару на суму 10 145, 80 гривень за видатковою накладною № УТ-4470;
- 11.04.2023 відбулась поставка товару на суму 14 845, 00 гривень за видатковою накладною № УТ-4480;
- 30.06.2023 відбулась поставка товару на суму 1 185, 80 гривень за видатковою накладною № УТ-9061;
- 30.06.2023 відбулась поставка товару на суму 224 226, 91 гривень за видатковою накладною № УТ-9062.
24. В період з 22.03.2023 по 31.07.2023 відповідач оплатив позивачу 243 334, 95 гривень за отриманий від останнього товар:
- 22.03.2023 здійснено оплату в сумі 13 001, 85 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 153;
- 31.03.2023 здійснено оплату в сумі 20 000, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 193;
- 11.04.2023 здійснено оплату в сумі 20 000, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 176а033cfb;
- 06.06.2023 здійснено оплату в сумі 10 000, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 97fe01d2a7;
- 29.06.2023 здійснено оплату в сумі 100 000, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 533;
- 18.07.2023 здійснено оплату в сумі 50 000, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 645;
- 31.07.2023 здійснено оплату в сумі 30 333, 10 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 714.
25. Як стверджує позивач, інших оплат за отриманий від нього товар відповідач не здійснював, та станом на день пред`явлення позову сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 209 653, 26 гривень.
V. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
26. Предметом розгляду у даній справі є обставини, пов`язані з наявністю договірних відносин між позивачем та відповідачем, а також правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений ним товар у розмірі 209 653, 26 гривень.
27. Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
28. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
29. Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
30. Нормами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
31. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (частини 1, 2 статті 205 Цивільного кодексу України).
32. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина 1 статті 206 Цивільного кодексу України).
33. Згідно із частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
34. Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 у справі № 912/1883/17 вказав, що за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому укладання господарських договорів допускається у спрощений спосіб шляхом обміну листами, прийняття до виконання замовлень тощо. Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій.
35. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не може кваліфікуватись як неукладений правочин, який був виконаний стороною/сторонами повністю або частково.
36. Зокрема, така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), де зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 917/1951/19, від 29.05.2024 у справі № 910/6103/23, від 11.02.2025 у справі № 914/3208/23 тощо).
37. Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору у спрощений спосіб, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи видаткові накладні, які підписані сторонами без зауважень та засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків, а також платіжні документи що підтверджують часткову оплату поставленого постачальником товару покупцем.
38. Приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
39. Згідно із частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
40. Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
41. За правилами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.
42. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).
43. Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
44. Матеріалами справи підтверджено, що в період з 13.03.2023 по 30.06.2023 позивач здійснив поставки будівельних матеріалів відповідачу згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних на загальну суму 452 988, 21 гривень.
45. Сторонами не встановлено домовленості щодо строку оплати поставленого товару.
46. Таким чином в силу положення частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар одразу після його прийняття.
47. В свою чергу, відповідачем оплачено отриманий товар частково – в розмірі 243 334, 95 гривень, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 209 653, 26 гривень.
48. Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати отриманого товару в розмірі 209 653, 26 гривень матеріали справи не містять.
49. На підставі вищевикладеного, та зважаючи на відсутність доказів оплати відповідачем отриманого товару, позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 209 653, 26 гривень підлягає задоволенню.
50. Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
51. Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
52. Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Висновок суду.
53. Враховуючи фактичні обставини справи суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Судові витрати.
54. Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
55. Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
56. За приписами положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня 2026 року складає 3 328, 00 гривень.
57. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
58. Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
59. При зверненні до суду з даним позовом позивач за платіжною інструкцією № 3739 від 16.03.2026 сплатив судовий збір в розмірі 3 328, 00 гривень.
60. Оскільки позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Булат" надійшла до суду в електронній формі через підсистему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 662, 40 гривень із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору.
61. Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
62. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
63. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 2 662, 40 гривень покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Булат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Комерц" про стягнення заборгованості в сумі 209 653, 26 гривень – задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Комерц" (вул. Руставелі Шота, буд. 1, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018; ідентифікаційний код: 43138123) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Булат" (вул. Тернопільська, буд. 35, селище міського типу Микулинці, Тернопільський район, Тернопільська область, 48120; ідентифікаційний код: 00907438) - 209 653, 26 гривень (двісті дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні двадцять шість копійок) заборгованості, а також 2 662, 40 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст рішення складено - 03.06.2026.

Суддя В. В. Михайлишин