Справа № 632/115/26
провадження № 2/632/525/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

28 квітня 2026 р. м. Златопіль
Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Златополі Лозівського району Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитними договорами в розмірі 21383 гривень 90 копійок, судовий збір в розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень.
Свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 5542326, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора S34887. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 , надані клієнтом з метою отримання кредиту на суму 8700 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 30 днів до 24 лютого 2022 року зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 19,00 % одноразово та відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7 % за кожен день користування. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, що підтверджується квитанцією від 25 січня 2022 року. 25 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25 липня 2024 року, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором про споживчий кредит № 5542326 від 25 січня 2022 року.
04 лютого 2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 555166681207, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора 7092. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1000,00 грн. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №18/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» права грошової вимоги. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором позики № 555166681207 від 04 лютого 2022 року.
04 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 3065505467-192301, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора T46HFSVG. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» надає відповідачу кредит шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної картки № НОМЕР_2 , надані клієнтом з метою отримання кредиту на суму 3000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 20 днів до 24 лютого 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 702 % річних. ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 07 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги №07/03/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» права грошової вимоги. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення прав вимоги №07/03/23 від 07 березня 2023 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги в тому числі за Договором позики № 3065505467 від 04.02.2022 року. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №28-08/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення прав вимоги №28-08/25 від 28 серпня 2025 року, ТОВ «Коллект Центр» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором позики № 3065505467 від 04.02.2022 року року.
Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитними договорами не виконав та право вимоги за ними перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, за адресою реєстрації місця проживання, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення .
Пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_2 до суду в судове засідання, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явилась, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Так, з матеріалів справи вбачається, що:
25.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 5542326, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора S34887;
04.02.2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 555166681207, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора 7092;
04.02.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 3065505467-192301, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора T46HFSVG.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot; Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як видно із матеріалів справи, зазначені вище договори укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 5542326 від 25 січня 2022 року, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 , надані клієнтом з метою отримання кредиту на суму 8700 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 30 днів до 24 лютого 2022 року зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 19,00 % одноразово та відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7 % за кожен день користування
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 5542326 від 25 січня 2022 року виконало, що підтверджується квитанцією від 25.01.2022 року.
Відповідно до умов Договору позики № 555166681207 від 02.02.2022 року позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1000,00 грн. на строк 30 календарних днів зі сплатою відсотків в розмірі 800 % річних від суми позики.
Відповідно до умов Договору позики № 3065505467-192301 04.02.2022 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» надає відповідачу кредит шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 , надані клієнтом з метою отримання кредиту на суму 8700 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 30 днів до 24 лютого 2022 року зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 19,00 % одноразово та відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7 % за кожен день користування
ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України.
Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання за кредитними договорами.
Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 :
-за Договором про споживчий кредит № 5542326 від 25.01.2022 року складає 14642,10 гривень, з яких : 8700 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 4289,10 гривень сума заборгованості за відсотками; 1653 гривень сума заборгованості за комісією;
-за Договором позики № 555166681207 від 04.02.2022 року складає 2561 гривня 80 копійок, з яких : 1000 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 1561 гривня 80 копійок сума заборгованості за відсотками;
-за Договором позики № 3065505467-122301 від 04.02.2022 року складає 4180 гривень, з яких: 3000 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 1180 гривень сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.
Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З вищенаведеного випливає, що сторони, підписавши договори встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору.
25 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №25-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги.
Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №25-07/2024 від 25 липня 2024 року, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором про споживчий кредит № 5542326 від 25.01.2022 року.
18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №18/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» права грошової вимоги.
Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 року, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором позики № 555166681207 від04.02.2022 року.
07 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги №07/03/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» права грошової вимоги.
Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення прав вимоги №07/03/23 від 07 березня 2023 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги в тому числі за Договором позики № 3065505467-192301 від 04.02.2022 року.
28 серпня 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №28-08/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги.
Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення прав вимоги №28-08/25 від 28 серпня 2025 року, ТОВ «Коллект Центр» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором позики № 3065505467-192301 від 04.02.2022 року.
За положеннями статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права».
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору.
Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення) права вимоги є різновидом правонаступництва.
При цьому слід ураховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора.
Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справа № 758/2555/21.
Таким чином, у даній справі відбулась виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами, правовідносини за договором продовжують існувати з попереднім змістом.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за вказаними договорами в загальному розмірі 21 383 гривень 90 копійок.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
Відповідач жодним чином не заперечувала факт отримання нею в борг коштів та факт укладення договорів.
Враховуючи, що відповідач, отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконав, суд, установивши всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за вказаними Договорами розмірі 19730 гривень 90 копійок.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у сумі 1653,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Позивачем фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити.
На підставі вище вказаного, суд приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 19730,90 грн.
Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (92,27 %) та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2456,60 грн.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги позивачем надано суду: Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року; заявку на надання юридичної допомоги № 644 від 01 грудня 2025 року; Витяг з Акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто,ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 13000,00 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 3 000, 00 грн.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» загальну суму заборгованості в розмірі 19730 гривень 90 копійок, яка складається з заборгованості:
-за Договором про споживчий кредит № 5542326 від 25.01.2022 року складає 14642,10 гривень, з яких: 8700 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 4289,10 гривень сума заборгованості за відсотками; 
-за Договором позики № 555166681207 від 04.02.2022 року складає 2561 гривня 80 копійок, з яких: 1000 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 1561 гривня 80 копійок сума заборгованості за відсотками;
-за Договором позики № 3065505467-122301 від 04.02.2022 року складає 4180 гривень, з яких: 3000 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 1180 гривень сума заборгованості за відсотками.
В решті заявлених вимог у задоволенні відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму судових витрат в розмірі 2456 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Реквізити учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код 42640371, адреса: 03150, м .Київ, вул. Гедройця Єжи,буд.6,офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:	  	С.  В.  Библів