Справа № 526/889/26
Провадження № 2/526/938/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

14 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Лопушняк Т.П., розглянувши в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В березні 2026 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 в сумі 29 977,46 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2662,40 грн. 
В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 30.08.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 703759176 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 64Y5HH4E. В подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 11 000,00 грн.
Всупереч умов Договору №703759176 від 30.08.2019 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 29 977,46 грн., яка складається з: 10 999,15 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 18 978,31 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 8 859,64 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 14.07.2025 – 26.12.2025.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 61 від 14.01.2020, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2 до позовної заяви додається Платіжна інструкція.
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором..
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38 837,10 грн. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає заборгованість за кредитним договором та не сплачує проценти за користування кредитом, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС».
Представник позивача просить розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін 
14 квітня 2026 року від відповідача до суду надійшла заява, у якій просить зменшити розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 10 місяців. 
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від відповідача не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 30.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 703759176, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Вказаний факт відповідач не заперечив.
Згідно з п. 1.2. строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 10 (десять) днів.
Відповідно до п. 1.3. кредит надається строком на 10 (десять ) днів.
Додатковою угодою до Договору № 703759176 від 30.08.2019 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було погоджено продовжено строк дії кредитного договору на 29 (двадцять дев`ять ) днів, починаючи з 09.09.2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,26 % в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди. 
Додатковою угодою до Договору № 703759176 від 30.08.2019 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було погоджено продовжено строк дії кредитного договору на 30 (тридцять) днів, починаючи з 08.10.2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,26 % в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди. 
Разом з тим, Додатковими угодами до Договору № 703759176 від 30.08.2019 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» неодноразово було збільшено суму кредиту , що в загальному розмірі становить 11 000,00 грн. (а.с. 55-56)
Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» розміщених Кредитодавцем на офіційному сайті moneyveo.ua та є доступними для ознайомлення в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця при подачі заявки та підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у розділі 4 договору.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30.08.2019 зазначено персональні дані відповідача, адреса та номер карти 5168-74ХХ-ХХХХ-6226 (а.с.64).
Відповідно до Довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума кредиту становила 4 000 грн 00 коп., строк кредитування - 10 днів. При цьому, акцепт оферти ОСОБА_1 (підписання договору одноразовим ідентифікатором) здійснено 30.08.2019 року о 17:15:48 за номером телефону НОМЕР_1 .
На підставі укладеного кредитного договору ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало на користь ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 кредитні кошти в загальному розмірі 11 000,00 грн.
На підтвердження факту проведення операцій з переказу коштів на суму 4 000,00 грн, 500,00 грн., 1500,00 грн., 4 000,00 грн., 1 000,00 на картку № НОМЕР_2 позивач до матеріалів справи долучив електронні довідки та письмові пояснення (а.с. 57-58).
Таким чином, суд не вбачає підстав для витребування заявлених позивачем документів, оскільки спору про зарахування коштів на картку відповідача між сторонами немає. 
Як слідує з розрахунку заборгованості, який проведено ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", станом на дату продажу 14.01.2020 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 703759176 від 30.08.2019 за тілом кредиту становила 10 999,15 грн, за процентами 20 543,04 грн (а.с. 41), що становить загальну суму 31 355,20 грн. 08.09.2019; 09.10.2019; 11.11.2019; 28.11.2019; мали місце сплати на загальну суму 4 377,00 грн.
Звертаючись до суду зі вказаним позовом, представник ТОВ "ФК "ЕЙС" зазначив, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 перейшло до Товариства на підставі договорів факторингу.
Так, 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнтом) та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року (а.с. 15-16).
Згідно з укладеними між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року (а.с. 18-21).
У п. 2 договору факторингу № 28/1118-01 його сторони погодили предмет договору, а саме: клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3).
Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3).
Пунктом 4.1 договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 61 від 14.01.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" отримав право вимоги до ОСОБА_1 (зазначений під номером 354) за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 на загальну суму 31 542,19 грн., з яких: 10 999,15 грн. - заборгованість по основоному боргу, 20 543,04 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 22).
На підтвердження реального переходу права вимоги позивач також надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 61 від 14.01.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також протокол узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 24).
Відповідно до розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 станом на 31.08.2023 заборгованість за тілом кредиту складає 10 999,15 грн, за відсотками 18 978,31 грн (а.с. 42). 
Також 05 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 05/0820-01 зі строком дії до 04.08.2021 року (а.с. 25-26).
На підставі додаткових угод № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 дія договору факторингу продовжена відповідно до 31.12.2022 та до 30.12.2024 (а.с. 27-28).
Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 05/0820-01, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3).
Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3).
Пунктом 4.1 договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" отримало право вимоги до ОСОБА_1 (зазначений під номером 5134) за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 на загальну суму 29 977,46 грн, з яких: 10 999,15 грн - заборгованість по основному боргу, 18 978,31 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 28).
На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідну платіжну інструкцію та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023.
Крім того, 11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1).
Відповідно до п. 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 31-32 зворот).
Згідно з витягом з Реєстру боржників від 11 липня 2025 року та актом прийому-передачі реєстру боржників від 11 липня 2025 року за договором факторингу № 11/07/25-Е, від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 (зазначений під номером НОМЕР_3 ) за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019 на загальну суму 38 837,10 грн, з яких: 10 999,15 грн - заборгованість по основоному боргу, 18 978,31 грн - заборгованість за відсотками, 8 859,64 – пеня, штрафи (а.с. 34-35).
На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідні платіжні інструкції (а.с 39-40)
Як установлено з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 703759176 від 30.08.2019, сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "ФК "ЕЙС" станом на 26.12.2025 становить 38 837,10 грн, з яких: 10 999,15 грн - прострочене тіло, 18 978,31 грн - прострочені відсотки, 8 859,64 – заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 43). 
Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу, у зв`язку з цим просить стягнути частину заборгованості за договором, що становить 29 977,46 грн., з них: заборгованість по кредиту – 10 999,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 18 978,31 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З урахуванням вказаних вище вимог законодавства, суд дійшов до переконання, що між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1048, 1054 ЦК України.
Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" свої зобов`язання за договором № 703759176 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на вказаний ним рахунок кредитні кошти в розмірі 11 000,00 грн, що підтверджується описаними вище доказами, відповідно до умов договору, з якими ОСОБА_1 погодився, засвідчивши це своїм електронним підписом.
Як випливає з розрахунків заборгованості, на підставі укладеного кредитного договору ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти, не повернув їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, кредитор нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився.
ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. 
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФК "ЕЙС" підтверджується описаними вище договорами факторингу, реєстрами боржників, актами прийому-передачі та платіжними інструкціями, що відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", а також між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ЕЙС" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів.
Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором.
З огляду на те, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФК "ЕЙС", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_1 у частині стягнення заборгованості в сумі 29 977,46 грн.
Стосовно заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження`у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Згідно ч.ч.1, 3, 4ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
В той же час, згідно з ч.5ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо).
Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №810/4643/18 зазначив, що це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин а справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Відповідно до положень ч. 1ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, заявник просить суд розстрочити виконання грошового зобов`язання, вказує , що на даний час проходить військову службу, в той же час, не відмовляється добровільно виконати свої зобов`язання перед Позивачем, а тому просить суд про розстрочку виконання рішення суду.
Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити частково та застосувати розстрочку виконання рішення суду строком на 6 місяців.
Розподіл судових витрат між сторонами.
У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., оскільки позовна заява подана в електронній формі (3 328,00 грн. Х 0,8).
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року; протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025; додатковою угодою №25770911045 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025; актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року.
З огляду на викладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, заявлені позивачем вимоги, їх складність та об`єм досліджених судом доказів, а також принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором №703759176 в сумі 29 977 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім ) грн. 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 42986956) витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по справі №526/889/26 - задовольнити частково.
Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , виконання рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2026 року про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 977 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім ) гривень 46 коп. терміном на 6 (шість) місяців з дня постановлення рішення суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 4 996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 25 коп. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 14 травня 2026 року.
Головуючий: В. Г. Черков