ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2026 р.  Справа № 911/1364/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська дорожньо-будівельна компанія", м. Васильків, Обухівський район, Київська область
до Приватного підприємства "Контраст", м. Бориспіль, Бориспільський район, Київська область
про стягнення 54 696, 00 грн 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Європейська дорожньо-будівельна компанія" звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ПП "Контраст" про стягнення 54 696, 00 грн авансового платежу.
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем у встановлений строк свого обов`язку щодо поставки товару згідно з платіжною інструкцією № 154890 та видатковою накладною № 2 від 14.01.2026 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2026 р. відкрито провадження у справі № 911/1364/26 за позовом ТОВ "Європейська дорожньо-будівельна компанія" до ПП "Контраст" про стягнення 54 696, 00 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (змішана форма розгляду) без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору, тощо. 
Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд – 

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 р. між позивачем (надалі – Покупець) та відповідачем (надалі – Постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 95, згідно з умов п. 1.1. якого Постачальник відповідно до умов цього Договору зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти (надалі – Товар/Нафтопродукти) партіями, в кількості та асортименті, за цінами, вказаними в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного договору та виставляються Постачальником у відповідності із ним, а Покупець зобов`язується оплатити поставлений Товар та прийняти його на умовах визначених Договором (надалі – Договір). 
Згідно з п. 3.1. Договору ціну Договору становить сума вартості всіх поставок Нафтопродуктів за Договором. Кількість, ціна та якість Товару на кожну окрему поставку визначається в національній валюті України та встановлюється у рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 3.7. Договору обов`язок щодо оплати Товару вважається виконаним у день зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Пунктами 4.1.-4.3. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, зазначених у Договорі, передати у власність Покупця Товар, зазначений у відповідному рахунку-фактурі та у відповідності із ним (щодо видів Нафтопродуктів, кількості, за ціною та на суму визначених відповідним рахунком-фактурою) (п. 4.1.).
4.2. Передача Товару здійснюється силами Постачальника, а саме Постачальник доставляє Товар Покупцеві власним автотранспортом або відвантажує Товар безпосередньо на АЗС по заправ очних талонах чи заправ очних відомостях, за адресою м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1. Вартість послуг по збереженню та доставці Товару врахована у вартості Товару.
4.3 Право власності на Товар переходить до Покупця в момент його отримання від Постачальника, що підтверджується підписами уповноважених представників Сторін та штампами на видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.
Згідно з п. 7.4., 7.5. Договору даний Договір набирає сили з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2025 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 7.4.).
7.5. Договір автоматично пролонговується на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до його припинення Сторонами не було висловлено у письмовій формі бажання про його припинення.
На виконання умов договору поставки нафтопродуктів № 95 від 09.12.2024 р., позивачем у жовтні 2025 р. було перераховано на рахунок відповідача перший (авансовий) платіж в розмірі 109 392, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 154890 від 16.10.2025 р. на суму 109 392, 00 грн, наявною у матеріалах справи. 
За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по поставці товару та поставив позивачу товар на загальну суму 54 696, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2 від 14.01.2026 р. на суму 54 696, 00 грн, наявною в матеріалах справи.
У квітні 2026 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 22/04/2026/-1 від 22.04.2026 р., у якій вимагав протягом 7 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги доставити залишок оплаченого Товару в обсязі 1 000 літрів вартістю 54 696, 00 грн.
У травні 2026 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 01/05/2026/-1 від 01.05.2026 р., у якій вимагав протягом 2 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги повернути частину попередньої оплати (авансового платежу) у розмірі 54 696, 00 грн.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України (за умови якщо правовідносини виникли на час чинності даного нормативно-правового акту), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положень ст. 712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.
Згідно з ст. 655 цього ж кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 662 цього ж кодексу продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
2. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 665 цього ж кодексу у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
2. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Частинами 1-2 статті 693 цього ж кодексу передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
2. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, зі змісту вищезазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.
Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2019 р. у справі № 912/2275/17.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо поставки партії товару – паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1, код УКТ ЗЕД 2710 19 21 00, в обсязі 1 000 літрів позивачу не виконав, що підтверджується договором поставки нафтопродуктів № 95 від 09.12.2024 р., платіжною інструкцією № 154890 від 16.10.2025 р. на суму 109 392, 00 грн, видатковою накладною № 2 від 14.01.2026 р. на суму 54 696, 00 грн, вимогою № 22/04/2026/-1 від 22.04.2026 р., вимогою № 01/05/2026/-1 від 01.05.2026 р., іншими доказами, наявними у матеріалах справи, та відсутністю, підписаними уповноваженими представниками сторін у встановленому порядку видаткових накладних, актів приймання-передачі та переданої позивачу документації (рахунках-фактурах, тощо). У зв`язку із тим, що відповідач у встановлений договором строк не виконав обов`язок щодо поставки партії товару – паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1, код УКТ ЗЕД 2710 19 21 00, в обсязі 1 000 літрів позивачу, у останнього відповідно до ст. 665, 693 Цивільного кодексу України виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18.
У процесі розгляду справи, відповідачем у відповідності до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виконання ним обов`язку у встановлений договором строк та станом на момент розгляду справи щодо поставки партії товару – паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1, код УКТ ЗЕД 2710 19 21 00, в обсязі 1 000 літрів позивачу згідно з договором поставки нафтопродуктів № 95 від 09.12.2024 р., згідно з попередньої оплати, проведеної позивачем за платіжною інструкцією № 154890 від 16.10.2025 р.
Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача 54 696, 00 грн авансового платежу за договором поставки нафтопродуктів № 95 від 09.12.2024 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Окрім цього, суд вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з п.п. 1) п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього ж закону судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
До вказаної позовної заяви додано платіжну інструкцію кредитового переказу № 158645 від 07.05.2026 р. про сплату судового збору на суму 3 328, 00 грн.
За таких обставин, понесені ТОВ "Європейська дорожньо-будівельна компанія" судові витрати у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ПП "Контраст" про стягнення 54 696, 00 грн та внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають поверненню позивачу у розмірі 665, 60 грн з вищевказаних підстав.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,–

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного підприємства "Контраст" (08303, вул. Броварська, буд. 1Б, м. Бориспіль, Бориспільський район, Київська область; ідентифікаційний код 13706055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська дорожньо-будівельна компанія" (08601, вул. Шевченко, буд. 44, м. Васильків, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 35683453) 54 696 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто шість) грн 00 (нуль) коп. попередньої оплати та судові витрати 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 (сорок) коп. судового збору.
3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Європейська дорожньо-будівельна компанія" (08601, вул. Шевченко, буд. 44, м. Васильків, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 35683453) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп., перерахований (сплачений) за платіжною інструкцією кредитового переказу № 158645 від 07.05.2026 р.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца