ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/122/26 

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Дастор-Ужгород", м. Ужгород
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР", м. Ужгород
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент забезпечення надання адміністративних послуг
про скасування реєстраційної дії/запису

Суддя Ремецькі О.Ф.
За участю представників: не викликались

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії/запису від 01.12.2025 року № 1000741070010074078.
Ухвалою суду від 05.02.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент забезпечення надання адміністративних послуг, місцезнаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Вказана ухвала суду від 05.02.2026 р. була надіслана відповідачу через засоби підсистеми «Електронний Суд» 05.02.2026 р. та як вбачається з довідки про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету відповідача 05.02.2026 р.
ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача
ТОВ «ДАСТОР-УЖГОРОД» є власником земельної ділянки кадастровий номер: 2110100000:28:001:0029, адреса якої: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 89.
Також позивач є власником об`єкти нерухомого майна за адресою 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 89, а саме: (супермаркет), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 54048921101; торгові приміщення літ. а1, а2, а3 торгово-розважального комплексу «Дастор», реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна № 80337321101, 81070021101, 81013321101; склад літ. Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 80269321101.
З даних Єдиного державного реєстру позивачу стало відомо, що за адресою його місцезнаходження зареєстровано також місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу від 01.12.2025 року, реєстраційна дія/запис № 1000741070010074078.
Оскільки Позивач як власник нерухомого майна за цією адресою не надавав відповідачу згоди та/або дозволу на реєстрацію місцезнаходження юридичної особи відповідача; не укладав з відповідачем жодних правочинів; не надавав згоди іншим особам на укладення правочинів з відповідачем (зокрема договорів суборенди), посадові особи фактично за цією адресою не знаходяться і не знаходилися, жодна діяльність зазначеного товариства за цією адресою не здійснюється, відсутнє також будь-яке майно товариства за цією адресою, то у відповідача не було правових підстав для внесення відомостей у ЄДР про місцезнаходження юридичної особи відповідача за адресою 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89.
Відтак за доводами позивача наявні підстави для скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційну дію/запис від 01.12.2025 року № 1000741070010074078 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР" у частині зміни місцезнаходження юридичної особи.
Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.
Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.
Позиція третьої особи
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент забезпечення надання адміністративних послуг, письмово викладеної позиції по суті спору не подав.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАСТОР-УЖГОРОД» (далі - Позивач) є власником земельної ділянки кадастровий номер: 2110100000:28:001:0029, адреса якої: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 89.
Також позивач є власником об`єкти нерухомого майна за адресою 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 89, а саме: (супермаркет), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 54048921101; торгові приміщення літ. а1, а2, а3 торгово-розважального комплексу «Дастор», реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна № 80337321101, 81070021101, 81013321101; склад літ. Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 80269321101.
З даних Єдиного державного реєстру вбачається, що за адресою місцезнаходження позивача зареєстровано також місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» (далі – Відповідач) шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу від 01.12.2025 року, реєстраційна дія/запис № 1000741070010074078.
Наведені обставини вбачається з наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.01.2026 та незаперечені відповідачем у встановленому законом порядку.
За твердженням позивача, він як власник усього нерухомого майна за цією адресою не надавав відповідачу згоди та/або дозволу на реєстрацію місцезнаходження юридичної особи відповідача; не укладав з ним жодних правочинів; не надавав згоди іншим особам на укладення правочинів з відповідачем (зокрема договорів суборенди), посадові особи фактично за цією адресою не знаходяться і не знаходилися, жодна діяльність зазначеного товариства за цією адресою не здійснюється, відсутнє також будь-яке майно товариства за цією адресою, а відтак, у Відповідача не було правових підстав для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо власного місцезнаходження за адресою 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89, у зв`язку з чим вказує, що реєстрація місцезнаходження ТОВ «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» як фактичного місця ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю за адресою нерухомого майна позивача та без його відома і згоди порушує права ТОВ «Дастор-Ужгород» як власника нерухомого майна.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України визначено форму та зміст позовної заяви та передбачено, що позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.
Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).
Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії/запису від 01.12.2025 року № 1000741070010074078.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, зі змісту приписів ст. 391 Цивільного кодексу України, на яку як на підставу позову посилається позивач, слідує, що позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з негаторним позовом, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, а суд має - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі № 910/91/20 та від 29.06.2021 року у справі № 910/4426/19.
Отже, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця). Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі № 926/3881/17.
Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).
Водночас статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР).
Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).
У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/1.
За встановленими у справі обставинами, позивач є власником розташованих за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89 земельної ділянки площею 0,525 га, кадастровий номер 2110100000:28:001:0029 і розміщених на ній об`єктів нерухомого майна: супермаркету, загальною площею 8261,4 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 54048921101), торгових приміщень літ. а1 (площею 19,4 м.кв.), а2 (площею 60,9 м.кв.), а3 (площею 40,9 м.кв.) торгово-розважального комплексу «Дастор» (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна № 80337321101, 81070021101, 81013321101) та складу літ. Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 80269321101).
З даних Єдиного державного реєстру вбачається, що за адресою місцезнаходження позивача зареєстровано також місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу від 01.12.2025 року, реєстраційна дія/запис № 1000741070010074078.
Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, цивільне законодавство визначає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном як спосіб захисту речових прав, який може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.
Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.
Пунктом 7 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» закріплено принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Відповідно до статті 10 вказаного Закону: 1) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; 2) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; 3) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості; 4) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Зареєструвавши без достатніх правових підстав адресу свого місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, відповідач реалізує належні власнику об`єкта правомочності без відповідної правової підстави, як то договору оренди, користування, інше, що об`єктивно перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав на користування належним йому об`єктом нерухомого майна.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності між позивачем і відповідачем договірних відносин, як і не містять інших доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» передбачено вчинення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
У зв`язку з чим, суд доходить до висновку, що реєстрація відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивача є порушенням правового інтересу позивача щодо реалізації усього комплексу правомочностей власника об`єкта нерухомості, що розміщений за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "Дастор-Ужгород", м. Ужгород до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР", м. Ужгород за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент забезпечення надання адміністративних послуг про скасування реєстраційної дії/запису підлягають задоволенню повністю.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області

ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.
2.Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційну дію/запис від 01.12.2025 року № 1000741070010074078 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» (88017, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89, код ЄДРПОУ 42013017) у частині зміни місцезнаходження юридичної особи.
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ФРЕЙЗЕР» (88017, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89, код ЄДРПОУ 42013017) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дастор-Ужгород» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 89, код ЄДРПОУ 34325992) 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) в повернення сплаченого судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.04.2026.

Суддя О. Ф. Ремецькі