ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/4749/25	

за позовом Департамента з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс", м. Дніпро 
про стягнення збитків у розмірі 201 860 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.
Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Департамент з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс" про стягнення збитків у розмірі 201 860 грн. за сто п`ятидесяти вісьма договорами підряду.
Ухвалою суду від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4749/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що між Департаментом з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради (надалі – замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс" (надалі – підрядник) було укладено 158 договорів підряду № 5 від 05.01.2024, № 18 від 12.01.2024. № 17 від 22.01.2024, № 125 від 23.01.2024, № 20 від 23.01.2024, № 21 від 23.01.2024, №22 від 23.01.2024, № 25 від 24.01.2024, № 24 від 24.01.2024, № 27 від 24.01.2024, № 26 від 24.01.2024, № 50 від 05.02.2024, № 51 від 05.02.2024, № 57 від 07.02.2024, № 59 від 07.02.2024, №58 від 07.02.2024, № 76 від 13.02.2024, № 77 від 13.02.2024, № 81 від 13.02.2024, № 96 від 16.02.2024, № 114 від 19.02.2024, № 121 від 22.02.2024, № 136 від 05.03.2024, № 134 від 05.03.2024, № 135 від 05.03.2024, № 154 від 12.03.2024, № 167 від 18.03.2024, № 168 від 18.03.2024, № 205 від 25.03.2024, № 219 від 26.03.2024, № 220 від 27.03.2024, № 238 від 02.04.2024, № 225 від 02.04.2024, № 226 від 02.04.2024, № 228 від 02.04.2024, № 224 від 02.04.2024, № 227 від 02.04.2024, № 232 від 02.04.2024, № 420 від 09.04.2024, № 291 від 17.04.2024, № 339 від 24.04.2024, № 350 від 29.04.2024, № 353 від 29.04.2024, № 352 від 29.04.2024, № 354 від 29.04.2024, № 381 від 01.05.2024, № 399 від 03.05.2024, № 431 від 13.05.2024, № 429 від 13.05.2024, № 430 від 13.05.2024, № 440 від 14.05.2024, № 447 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 463 від 20.05.2024, № 495 від 28.05.2024, № 494 від 28.05.2024, № 497 від 28.05.2024, № 498 від 28.05.2024, № 499 від 28.05.2024, № 516 від 30.05.2024, № 523 від 05.06.2024, № 548 від 07.06.2024, № 562 від 11.06.2024, № 564 від 11.06.2024, № 620 від 20.06.2024, № 645 від 25.06.2024, № 644 від 25.06.2024, № 646 від 25.06.2024, № 643 від 25.06.2024, № 685 від 02.07.2024, № 679 від 02.07.2024, № 681 від 02.07.2024, № 680 від 02.07.2024, № 731 від 05.07.2024, № 732 від 05.07.2024, № 761 від 11.07.2024, № 768 від 12.07.2024, № 781 від 16.07.2024, № 798 від 24.07.2024, № 817 від 24.07.2024, № 799 від 24.07.2024, № 801 від 24.07.2024, № 802 від 24.07.2024, № 821 від 25.07.2024, № 837 від 01.08.2024, № 921 від 20.08.2024, № 922 від 20.08.2024, № 965 від 28.08.2024, № 969 від 29.08.2024, № 989 від 03.09.2024, № 1012 від 16.09.2024, № 1032 від 18.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1082 від 25.09.2024, № 1123 від 01.10.2024, № 1127 від 01.10.2024, № 1234 від 18.10.2024, № 1239 від 18.10.2024, № 1243 від 18.10.2024, № 1246 від 21.10.2024, № 1277 від 05.11.2024, № 1296 від 08.11.2024, № 1307 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1326 від 13.11.2024, № 1325 від 13.11.2024, № 1327 від 13.11.2024, № 1334 від 15.11.2024, № 1350 від 18.11.2024, № 1377 від 20.11.2024, № 1397 від 25.11.2024, № 1398 від 25.11.2024, № 1396 від 25.11.2024, № 1408 від 27.11.2024, № 1417 від 27.11.2024, № 1433 від 28.11.2024, № 1435 від 28.11.2024, № 1612 від 03.12.2024, № 1507 від 03.12.2024, № 1514 від 04.12.2024, № 1533 від 09.12.2024, № 1532 від 09.12.2024, № 1537 від 09.12.2024, № 1565 від 09.12.2024, № 1538 від 10.12.2024, № 1540 від 10.12.2024, № 1531 від 10.12.2024, № 1575 від 12.12.2024, № 1576 від 12.12.2024, № 1574 від 12.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1600 від 16.12.2024, № 1616 від 16.12.2024, № 1617 від 16.12.2024, № 1640 від 17.12.2024, № 1671 від 18.12.2024, № 1722 від 19.12.2024, № 1750 від 19.12.2024, № 1761 від 20.12.2024, № 1729 від 23.12.2024, № 1738 від 23.12.2024, № 1790 від 25.12.2024 (надалі – договори).
За умовами пункту 1.1 договорів, замовник доручає, а підрядник зобов`язується у 2024 році надати, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.
Найменування та предмет послуг були викладені у пунктах 1.2 договорів (усунення аварій в житловому фонді).
Позивач вказав, що за умовами договорів, сума, що підлягає сплаті, визначається одразу й остаточно та відповідач не може самостійно її змінювати через коливання цін на матеріали, роботи чи послуги.
Претензій щодо якості та обсягу виконаних послуг і робіт позивач, за його твердженням, не має. Через що позивач у повному обсязі оплатив відповідачу надані ним послуги за вказаними договорами, оскільки такі договори були виконані у повному обсязі, що підтверджується інформацією з офіційного державного ресурсу, яка також є загальновідомою обставиною та не підлягає окремому доказуванню.
Позивач зауважив, що зазначена інформація підтверджується ПП «Фенікс», який здійснював та здійснює технічний нагляд за виконанням договорів, що підтверджується листом від 18.06.2025 № 10.
Водночас, за твердженням позивача, у договорах відсутня будь-яка пряма заборона на зміну ціни з боку замовника (Позивача), у тому числі в бік її зменшення, навіть після їх фактичного виконання.
З метою реалізації свого права на одностороннє зменшення ціни договорів, позивач оприлюднив на офіційному сайті «https://dniprorada.gov.ua/uk/page/departament-z-pitan-samoorganizacii-naselennya-dniprovskoi-miskoi-radi» письмову вимогу від 07.07.2025 № 3/1-497 про надання повного пакета документів, що підтверджують фактичні витрати відповідача при виконанні договорів (договори з контрагентами, накладні, рахунки-фактури, тощо) та інформації, щодо застосування податкової пільги, передбаченої п. 197.15 Податкового кодексу України, та зазначив, що у разі відмови надання буде поданий відповідний позов до суду.
Позивач вказав, що зазначена вимога була оприлюднена, з метою зменшення ціни укладеного та виконаного договору до 50% та повернення частини оплачених коштів, за виконаними договорами, які були оплачені позивачем, про що офіційно оприлюднено інформацію: «https://spending.gov.ua/new/disposers/44124263/transactions/».
Позивач наполягає на тому, що відповідач вказану вимогу отримав та безпідставно відмовив у наданні вищезазначених документів, посилаючись на те, що така вимога нібито «втручанням у його господарську діяльність» та суперечить принципу конфіденційності комерційної інформації.
Збитки позивачу, на його думку, були спричинені тим, що відповідач, отримавши від позивача грошові кошти за виконані роботи, відмовився надати всі документи, пов?язані з виконанням договорів. Така відмова є порушенням принципу належного виконання зобов?язань, закріпленого у ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.
Позивач наполягає на тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на одностороннє зменшення ціни договору (що відповідає положенням ст. 651, 653 ЦК України), у результаті чого виникла переплата частини грошових коштів.
Також позивач послався на приписи ст. 1212 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов?язана повернути це майно потерпілому. Тому переплачені кошти підлягають поверненню Позивачу як безпідставно набуті Відповідачем.
З урахуванням викладеного вище, позивач наполягає на тому, що має належні правові підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення сплачених грошових коштів у розмірі до 50% від загальної вартості договорів. Така вимога ґрунтується на тому, що відповідач безпідставно відмовився виконати обґрунтовану законну вимогу позивача про надання всіх документів, що стосуються виконання вказаних договорів.
Позивач вказав, що сума, яку він просить суд стягнути з відповідача, - 201 860 грн. складається з: 101 860 грн. - збитки від оплаченої суми; 100 000 грн. - збитки по оплаті ПДВ.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач надав до суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.
Відповідач зазначив, що в повному обсязі та у встановлені строки виконав свої зобов`язання за спірними договорами, претензій до підрядника з приводу виконання робіт замовник не має.
Відповідач наполягає на неможливості застосування пільги ПДВ у даному випадку з огляду на предмет спірних договорів.
Також відповідач зауважив на неправомірності застосування позивачем приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України у даному випадку з огляду на договірний характер спірних правовідносин.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення збитків у розмірі 201 860 грн. 
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Між Департаментом з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради (надалі – замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс" (надалі – підрядник) було укладено 158 договорів підряду № 5 від 05.01.2024, № 18 від 12.01.2024. № 17 від 22.01.2024, № 125 від 23.01.2024, № 20 від 23.01.2024, № 21 від 23.01.2024, № 22 від 23.01.2024, № 25 від 24.01.2024, № 24 від 24.01.2024, № 27 від 24.01.2024, № 26 від 24.01.2024, № 50 від 05.02.2024, №51 від 05.02.2024, № 57 від 07.02.2024, № 59 від 07.02.2024, № 58 від 07.02.2024, № 76 від 13.02.2024, № 77 від 13.02.2024, № 81 від 13.02.2024, № 96 від 16.02.2024, № 114 від 19.02.2024, №121 від 22.02.2024, № 136 від 05.03.2024, № 134 від 05.03.2024, № 135 від 05.03.2024, № 154 від 12.03.2024, № 167 від 18.03.2024, № 168 від 18.03.2024, № 205 від 25.03.2024, № 219 від 26.03.2024, № 220 від 27.03.2024, № 238 від 02.04.2024, № 225 від 02.04.2024, № 226 від 02.04.2024, № 228 від 02.04.2024, № 224 від 02.04.2024, № 227 від 02.04.2024, № 232 від 02.04.2024, № 420 від 09.04.2024, № 291 від 17.04.2024, № 339 від 24.04.2024, № 350 від 29.04.2024, № 353 від 29.04.2024, № 352 від 29.04.2024, № 354 від 29.04.2024, № 381 від 01.05.2024, № 399 від 03.05.2024, № 431 від 13.05.2024, № 429 від 13.05.2024, № 430 від 13.05.2024, № 440 від 14.05.2024, № 447 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 463 від 20.05.2024, № 495 від 28.05.2024, № 494 від 28.05.2024, № 497 від 28.05.2024, № 498 від 28.05.2024, № 499 від 28.05.2024, № 516 від 30.05.2024, № 523 від 05.06.2024, № 548 від 07.06.2024, № 562 від 11.06.2024, № 564 від 11.06.2024, № 620 від 20.06.2024, № 645 від 25.06.2024, № 644 від 25.06.2024, № 646 від 25.06.2024, № 643 від 25.06.2024, № 685 від 02.07.2024, № 679 від 02.07.2024, № 681 від 02.07.2024, № 680 від 02.07.2024, № 731 від 05.07.2024, № 732 від 05.07.2024, № 761 від 11.07.2024, № 768 від 12.07.2024, № 781 від 16.07.2024, № 798 від 24.07.2024, № 817 від 24.07.2024, № 799 від 24.07.2024, № 801 від 24.07.2024, № 802 від 24.07.2024, № 821 від 25.07.2024, № 837 від 01.08.2024, № 921 від 20.08.2024, № 922 від 20.08.2024, № 965 від 28.08.2024, № 969 від 29.08.2024, № 989 від 03.09.2024, № 1012 від 16.09.2024, № 1032 від 18.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1082 від 25.09.2024, № 1123 від 01.10.2024, № 1127 від 01.10.2024, № 1234 від 18.10.2024, № 1239 від 18.10.2024, № 1243 від 18.10.2024, № 1246 від 21.10.2024, № 1277 від 05.11.2024, № 1296 від 08.11.2024, № 1307 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1326 від 13.11.2024, № 1325 від 13.11.2024, № 1327 від 13.11.2024, № 1334 від 15.11.2024, № 1350 від 18.11.2024, № 1377 від 20.11.2024, № 1397 від 25.11.2024, № 1398 від 25.11.2024, № 1396 від 25.11.2024, № 1408 від 27.11.2024, № 1417 від 27.11.2024, № 1433 від 28.11.2024, № 1435 від 28.11.2024, № 1612 від 03.12.2024, № 1507 від 03.12.2024, № 1514 від 04.12.2024, № 1533 від 09.12.2024, № 1532 від 09.12.2024, № 1537 від 09.12.2024, № 1565 від 09.12.2024, № 1538 від 10.12.2024, № 1540 від 10.12.2024, № 1531 від 10.12.2024, № 1575 від 12.12.2024, № 1576 від 12.12.2024, № 1574 від 12.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1600 від 16.12.2024, № 1616 від 16.12.2024, № 1617 від 16.12.2024, № 1640 від 17.12.2024, № 1671 від 18.12.2024, № 1722 від 19.12.2024, № 1750 від 19.12.2024, № 1761 від 20.12.2024, № 1729 від 23.12.2024, № 1738 від 23.12.2024, № 1790 від 25.12.2024 (надалі – договори).
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 9.1 договорів, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024.
За умовами пункту 1.1 договорів, замовник доручає, а підрядник зобов`язується у 2024 році надати, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.
Найменування та предмет послуг були викладені у пунктах 1.2 договорів (усунення аварій в житловому фонді).
Ціна кожного з договорів була встановлена сторонами у п. 3.1 договору у твердій грошовій сумі.
Згідно з пунктом 3.2 договорів, підрядник не може змінювати ціну за надані послуги, крім випадків коригування ціни договору згідно чинного законодавства України.
Пунктом 3.3 договорів визначено, що ціна цього договору відповідає вартості наданих послуг за цим договором, розрахунок якої викладений у додатку 1 до цього договору.
Відповідно до пункту 3.4 договорів, в разі зміни бюджетного призначення на фінансування замовника на 2024 рік сторони вносять відповідні зміни до договору шляхом укладання додаткового правочину на коригування договірної ціни, підписаного обома сторонами.
Згідно з пунктом 4.1 договорів, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих послуг в гривні на розрахунковий рахунок виконавця, в межах надходження бюджетних асигнувань на дані послуги на рахунок замовника.
Розрахунок за надані послуги здійснюється на підставі рахунків та підписаних сторонами актів надання послуг (виконаних робіт) безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок замовника, протягом 30 робочих днів.
Так, на виконання умов договорів між сторонами підписано розрахунки ціни договору (додаток 1), дефектний акт (додаток 2), договірну ціну (додаток 3).
Обидві сторони виконали свої зобов`язання за спірними договорами: підрядник виконав роботи, а замовник такі роботи прийняв та оплатив, що не заперечується жодною стороною цього спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині третій статті 203 Цивільного кодексу України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (статті 626 Цивільного кодексу України).
Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до частин першої та другої статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За статтею 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни.
Крім того, відповідно до частини першої статті 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.
Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно з частиною першою статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Положеннями частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Таким чином, закріплене у Цивільному кодексі України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц.
З аналізу положень укладених договорів вбачається, що ці договори за своєю правовою природою є договором підряду. Сторони досягли згоди всіх істотних умов договору. 
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи відсутні докази визнання договорів № 5 від 05.01.2024, № 18 від 12.01.2024. № 17 від 22.01.2024, № 125 від 23.01.2024, № 20 від 23.01.2024, № 21 від 23.01.2024, №22 від 23.01.2024, № 25 від 24.01.2024, № 24 від 24.01.2024, № 27 від 24.01.2024, № 26 від 24.01.2024, № 50 від 05.02.2024, № 51 від 05.02.2024, № 57 від 07.02.2024, № 59 від 07.02.2024, №58 від 07.02.2024, № 76 від 13.02.2024, № 77 від 13.02.2024, № 81 від 13.02.2024, № 96 від 16.02.2024, № 114 від 19.02.2024, № 121 від 22.02.2024, № 136 від 05.03.2024, № 134 від 05.03.2024, № 135 від 05.03.2024, № 154 від 12.03.2024, № 167 від 18.03.2024, № 168 від 18.03.2024, № 205 від 25.03.2024, № 219 від 26.03.2024, № 220 від 27.03.2024, № 238 від 02.04.2024, № 225 від 02.04.2024, № 226 від 02.04.2024, № 228 від 02.04.2024, № 224 від 02.04.2024, № 227 від 02.04.2024, № 232 від 02.04.2024, № 420 від 09.04.2024, № 291 від 17.04.2024, № 339 від 24.04.2024, № 350 від 29.04.2024, № 353 від 29.04.2024, № 352 від 29.04.2024, № 354 від 29.04.2024, № 381 від 01.05.2024, № 399 від 03.05.2024, № 431 від 13.05.2024, № 429 від 13.05.2024, № 430 від 13.05.2024, № 440 від 14.05.2024, № 447 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 463 від 20.05.2024, № 495 від 28.05.2024, № 494 від 28.05.2024, № 497 від 28.05.2024, № 498 від 28.05.2024, № 499 від 28.05.2024, № 516 від 30.05.2024, № 523 від 05.06.2024, № 548 від 07.06.2024, № 562 від 11.06.2024, № 564 від 11.06.2024, № 620 від 20.06.2024, № 645 від 25.06.2024, № 644 від 25.06.2024, № 646 від 25.06.2024, № 643 від 25.06.2024, № 685 від 02.07.2024, № 679 від 02.07.2024, № 681 від 02.07.2024, № 680 від 02.07.2024, № 731 від 05.07.2024, № 732 від 05.07.2024, № 761 від 11.07.2024, № 768 від 12.07.2024, № 781 від 16.07.2024, № 798 від 24.07.2024, № 817 від 24.07.2024, № 799 від 24.07.2024, № 801 від 24.07.2024, № 802 від 24.07.2024, № 821 від 25.07.2024, № 837 від 01.08.2024, № 921 від 20.08.2024, № 922 від 20.08.2024, № 965 від 28.08.2024, № 969 від 29.08.2024, № 989 від 03.09.2024, № 1012 від 16.09.2024, № 1032 від 18.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1082 від 25.09.2024, № 1123 від 01.10.2024, № 1127 від 01.10.2024, № 1234 від 18.10.2024, № 1239 від 18.10.2024, № 1243 від 18.10.2024, № 1246 від 21.10.2024, № 1277 від 05.11.2024, № 1296 від 08.11.2024, № 1307 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1326 від 13.11.2024, № 1325 від 13.11.2024, № 1327 від 13.11.2024, № 1334 від 15.11.2024, № 1350 від 18.11.2024, № 1377 від 20.11.2024, № 1397 від 25.11.2024, № 1398 від 25.11.2024, № 1396 від 25.11.2024, № 1408 від 27.11.2024, № 1417 від 27.11.2024, № 1433 від 28.11.2024, № 1435 від 28.11.2024, № 1612 від 03.12.2024, № 1507 від 03.12.2024, № 1514 від 04.12.2024, № 1533 від 09.12.2024, № 1532 від 09.12.2024, № 1537 від 09.12.2024, № 1565 від 09.12.2024, № 1538 від 10.12.2024, № 1540 від 10.12.2024, № 1531 від 10.12.2024, № 1575 від 12.12.2024, № 1576 від 12.12.2024, № 1574 від 12.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1600 від 16.12.2024, № 1616 від 16.12.2024, № 1617 від 16.12.2024, № 1640 від 17.12.2024, № 1671 від 18.12.2024, № 1722 від 19.12.2024, № 1750 від 19.12.2024, № 1761 від 20.12.2024, № 1729 від 23.12.2024, № 1738 від 23.12.2024, № 1790 від 25.12.2024 недійсним в судовому порядку.
За таких обставин, вищеперелічені договори є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та є обов`язковими для виконання сторонами у відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України.
За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, укладаючи спірні договори сторони погодили всі їх істотні умови, зокрема, ціну та спосіб її визначення.
Щодо наявності податкової пільги, передбаченої пунктом 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, на яку замовник посилався у надісланому підряднику листі від 07.07.2025 № 3/1-497, слід зазначити про таке.
Підпунктом 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України передбачено, що до загальнодержавних податків належать податок на додану вартість (далі – ПДВ).
У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ – непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 1 пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Підпунктом б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу першого пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Пунктом 194.1 статті 194 Податкового кодексу України встановлено, що операції, зазначені у статті 185 розділу V ПКУ, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною у підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 розділу V ПКУ, яка є основною.
Пунктом 193.1 статті 193 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків (основна ставка), 0 відсотків та 7 відсотків.
Відповідно до підпункту 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції з постачання житла (об`єктів житлового фонду), крім їх першого постачання. У цьому підпункті перше постачання житла (об`єкта житлової нерухомості) означає операції з першого постачання доступного житла та житла, що будується із залученням державних коштів, звільняються від оподаткування.
Згідно з пунктом 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.
Згідно з роз`ясненнями Міністерства доходів і зборів від 17.12.2013 № 20121/5/99-99-19-04-02-16, застосовувати податкову пільгу щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла, встановлену пунктом 197.15 статті 197 Кодексу, мають право лише ті суб`єкти господарювання - платники податку на додану вартість, які є забудовниками та визначені виконавцями регіональної цільової програми будівництва (придбання) доступного житла у відповідному регіоні (вказані у паспорті такої програми) і безпосередньо здійснюють будівельно-монтажні роботи. При цьому земельні ділянки, на яких здійснюється таке будівництво, мають бути включені до відповідного переліку, а саме: будівництво має відповідати всім перерахованим вище вимогам щодо фінансування, технічних та інших умов, визначених як Законом № 800, так і відповідними нормативно-правовими актами, розробленими на виконання цього Закону. Інші суб`єкти господарювання - платники податку на додану вартість, які виконують роботи для забезпечення будівництва доступного житла за договорами субпідряду з виконавцями регіональної цільової програми будівництва (придбання) доступного житла, права на використання пільги з оподаткування не мають та надають послуги виконавцям з нарахуванням податку на додану вартість за повною ставкою за загальновстановленими правилами.
Пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України встановлює, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
За результатами розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач відповідає усім умовам застосування пільги щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з виконання капітального ремонту.
За таких обставин, правові підстави для звільнення відповідача від оподаткування на підставі пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, зокрема, на суму 100 000 грн. – відсутні.
Також слід зауважити, що укладеними між сторонами договорами не передбачено обов`язку підрядника надавати на вимогу замовника оригінали документів, які б підтверджували закупівлю матеріалів, виробів та комплектів, які укладені з іншими контрагентами, в тому числі після припинення договорів.
Жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок підрядника надавати на вимогу замовника, оригінали документів, які б підтверджували закупівлю матеріалів, виробів та комплектів, які укладені з іншими контрагентами, в тому числі після припинення договору підряду.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;
- вину заподіювача шкоди.
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
У даному випадку позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення у діях відповідача, які є підставою покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків.
Крім того, слід надати правову оцінку посиланню позивача на приписи ст. 1212 Цивільного кодексу України, як підставу для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 201 860 грн. 
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами Глави 83 Цивільного кодексу України.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України).
За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.
Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 Цивільного кодексу України.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Як було вказано вище, між Департаментом з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради (надалі – замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс" (надалі – підрядник) було укладено 158 договорів підряду № 5 від 05.01.2024, № 18 від 12.01.2024. № 17 від 22.01.2024, № 125 від 23.01.2024, № 20 від 23.01.2024, № 21 від 23.01.2024, №22 від 23.01.2024, № 25 від 24.01.2024, № 24 від 24.01.2024, № 27 від 24.01.2024, № 26 від 24.01.2024, № 50 від 05.02.2024, № 51 від 05.02.2024, № 57 від 07.02.2024, № 59 від 07.02.2024, №58 від 07.02.2024, № 76 від 13.02.2024, № 77 від 13.02.2024, № 81 від 13.02.2024, № 96 від 16.02.2024, № 114 від 19.02.2024, № 121 від 22.02.2024, № 136 від 05.03.2024, № 134 від 05.03.2024, № 135 від 05.03.2024, № 154 від 12.03.2024, № 167 від 18.03.2024, № 168 від 18.03.2024, № 205 від 25.03.2024, № 219 від 26.03.2024, № 220 від 27.03.2024, № 238 від 02.04.2024, № 225 від 02.04.2024, № 226 від 02.04.2024, № 228 від 02.04.2024, № 224 від 02.04.2024, № 227 від 02.04.2024, № 232 від 02.04.2024, № 420 від 09.04.2024, № 291 від 17.04.2024, № 339 від 24.04.2024, № 350 від 29.04.2024, № 353 від 29.04.2024, № 352 від 29.04.2024, № 354 від 29.04.2024, № 381 від 01.05.2024, № 399 від 03.05.2024, № 431 від 13.05.2024, № 429 від 13.05.2024, № 430 від 13.05.2024, № 440 від 14.05.2024, № 447 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 449 від 15.05.2024, № 463 від 20.05.2024, № 495 від 28.05.2024, № 494 від 28.05.2024, № 497 від 28.05.2024, № 498 від 28.05.2024, № 499 від 28.05.2024, № 516 від 30.05.2024, № 523 від 05.06.2024, № 548 від 07.06.2024, № 562 від 11.06.2024, № 564 від 11.06.2024, № 620 від 20.06.2024, № 645 від 25.06.2024, № 644 від 25.06.2024, № 646 від 25.06.2024, № 643 від 25.06.2024, № 685 від 02.07.2024, № 679 від 02.07.2024, № 681 від 02.07.2024, № 680 від 02.07.2024, № 731 від 05.07.2024, № 732 від 05.07.2024, № 761 від 11.07.2024, № 768 від 12.07.2024, № 781 від 16.07.2024, № 798 від 24.07.2024, № 817 від 24.07.2024, № 799 від 24.07.2024, № 801 від 24.07.2024, № 802 від 24.07.2024, № 821 від 25.07.2024, № 837 від 01.08.2024, № 921 від 20.08.2024, № 922 від 20.08.2024, № 965 від 28.08.2024, № 969 від 29.08.2024, № 989 від 03.09.2024, № 1012 від 16.09.2024, № 1032 від 18.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1037 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1034 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1036 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1033 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1035 від 19.09.2024, № 1082 від 25.09.2024, № 1123 від 01.10.2024, № 1127 від 01.10.2024, № 1234 від 18.10.2024, № 1239 від 18.10.2024, № 1243 від 18.10.2024, № 1246 від 21.10.2024, № 1277 від 05.11.2024, № 1296 від 08.11.2024, № 1307 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1306 від 08.11.2024, № 1326 від 13.11.2024, № 1325 від 13.11.2024, № 1327 від 13.11.2024, № 1334 від 15.11.2024, № 1350 від 18.11.2024, № 1377 від 20.11.2024, № 1397 від 25.11.2024, № 1398 від 25.11.2024, № 1396 від 25.11.2024, № 1408 від 27.11.2024, № 1417 від 27.11.2024, № 1433 від 28.11.2024, № 1435 від 28.11.2024, № 1612 від 03.12.2024, № 1507 від 03.12.2024, № 1514 від 04.12.2024, № 1533 від 09.12.2024, № 1532 від 09.12.2024, № 1537 від 09.12.2024, № 1565 від 09.12.2024, № 1538 від 10.12.2024, № 1540 від 10.12.2024, № 1531 від 10.12.2024, № 1575 від 12.12.2024, № 1576 від 12.12.2024, № 1574 від 12.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1590 від 13.12.2024, № 1600 від 16.12.2024, № 1616 від 16.12.2024, № 1617 від 16.12.2024, № 1640 від 17.12.2024, № 1671 від 18.12.2024, № 1722 від 19.12.2024, № 1750 від 19.12.2024, № 1761 від 20.12.2024, № 1729 від 23.12.2024, № 1738 від 23.12.2024, № 1790 від 25.12.2024.
Сторони виконали свої зобов`язання за договорами у повному обсязі: відповідач виконав роботи, а позивач прийняв та оплатив такі роботи.
А отже, укладені сторонами договори підряду є достатньою та належною правовою підставою сплати позивачем відповідачу грошових коштів, до складу яких, зокрема, входять і грошові кошти у розмірі 201 860 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.
За таких обставин, сплачені позивачем відповідачу грошові кошти у розмірі 201 860 грн. не можуть вважатися безпідставно набутими в розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки сплачені на виконання договору підряду, укладеного сторонами. Відтак, положення статті 1212 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Стосовно інших доводів сторін суд зазначає про таке.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.
За таких обставин, вимоги Департамента з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради про стягнення збитків у розмірі 201 860 грн. – є не обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться листом № 10 від 18.06.2025 (том 1, а.с. 53), договорами підряду з додатками (том 1, а.с. 5 - 251, том 2, а.с. 1 - 250, том 3 а.с. 1 - 97), вимогами та відповідями на вимоги (том 3, а.с. 38 - 102), 
Обставини, на які посилається відповідач, доводяться листуванням між сторонами (том 3, а.с. 112 - 117).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Департамента з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 44124263) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Будсервіс" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пров. Штурманський, буд. 7, кв. 54; ідентифікаційний код: 40594397) про стягнення збитків у розмірі 201 860 грн. 
Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 15.05.2026.

Суддя М.О. Ніколенко