Справа № 346/6466/25
Провадження № 2/346/858/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

29 квітня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді - Сольського В.В.,
за участю секретаря с/з - Пігуляк В.В.,
представника позивача - Матули В.Ю.,
відповідачки - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Греська В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Представник АТ «СЕНС БАНК» звернувся в грудні 2025 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, в якому просив стягнути з відповідачки на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 167 620,61 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.09.2017р. між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту №630733779, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» відкрило останній поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 200 000.00 грн. Відповідно до оферти відповідач запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Позивач вказує, що банк свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач, передбачені кредитним договором зобов`язання не виконала, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість, яка складає 167 620,61 грн. З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань та наявність заборгованості, позивач просить вказаний борг стягнути із відповідача на користь банку в примусовому порядку.
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву.
27 січня 2026 року представник відповідача адвокат Гресько В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в сумі 167 620,61 грн. Зазначив, що зі змісту виписки з рахунку за період з 18.09.2017 року по 15.10.2025 року простежується, що позивачем нараховувалися та стягувалися платежі, які не були передбачені кредитним договором, а саме: за обслуговування основної картки; нарахування комісії за РКО; нарахування та списання процентів за несанкціонований овердрафт тощо. При тому, що розмір, строки та порядок нарахування зазначених платежів не були прямо передбачені кредитним договором. Оскільки в ході виконання кредитного договору позивач нарахував та стягував із відповідачки платежі, що не були прямо визначені кредитним договором, та відповідно до стягнення яких він не мав права, то остаточний розмір заборгованості відповідачки підлягає перерахунку так як в нього включені платежі згідно нікчемних умов договору. 
02 лютого 2026 року представник позивача Матула В.Ю. подала до суду відповідь на відзив, в якому вважає викладені у відзиві доводи необґрунтованими, безпідставними та такими, що не спростовують позовні вимоги. Щодо доводів представника відповідача про відсутність у позивача права на нарахування та стягнення з відповідача платежів, які не обумовлені умовами кредитного договору зазначила наступне. У поточній справі комісія за РКО є оплатою за реальні супутні послуги, передбачені законом і включені до загальної вартості кредиту. Умова про комісію не суперечить ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки не обмежує права споживача порівняно із законом. Контррозрахунок відповідача на суму 114 350,79 грн ґрунтується на довільному виключенні правомірних платежів і не спростовує розрахунок заборгованості, поданий позивачем, що суперечить вимогам ст. 81 ЦПК України.
Представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові та додатквих поясненнях.
Відповідач та її представник в судових засіданнях позовні вимоги визнали частково. ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася з публічним договором, який розміщений на сайті банку. Однак вважає, що їй нараховані відсотки за межами строку кредитування та нараховано платежі, які не передбачені договором. Також підтвердила, що порушувала строки повернення кредитних коштів. 
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.09.2017 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 630733779, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту, заява про акцепт пропозиції, які в сукупності становлять кредитний договір, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» відкрило останньому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 200 000.00 грн.
Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка прийнята заявою про акцепт пропозиції. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». У паспорті кредиту відсоткова ставка 24% річних.
Однак, як зазначено в оферті на укладення угоди обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії, невідємною частиною договору є Тарифи (Додаток №4) в якому обумовлюються комісійні винагороди та порядок сплати нарахувань. 
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування AT «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Як доводила сторона позивача, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку з чим, станом на 15.10.2025р. має прострочену заборгованість перед банком на загальну суму 167 620,61. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, згідно з наданим банком розрахунком. Розрахунковий період вказаний з 18.09.2017р. по дату розрахунку 17.07.2025р., кошти востаннє внесені позичальником 18.01.2022р. 
Відповідач визнає суму заборгованості 115 570,31 грн. (заборгованості за тілом кредиту – 62 412,16 грн. та заборгованість за відсотками – 53 158,15 грн).
Позивач вказує та встановлено судом, що банк свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, про що свідчать наявні у справі докази. Отримання даних кредитних коштів не заперечує і відповідач, однак вважає, щодо зазначеного розрахунку заборгованості не вірно розраховано позивачем заборгованість, без врахування платежів, які вносились на умовах договору, які слід визнати недійсними, а саме за обслуговування основної картки, нарахування та списання процентів за несанкціонований овердрафт за період з 18.09.2017р. по 15.10.2025р.
Згідно умов кредитного договору від 18.09.2017 року сума кредитного ліміту: 4 000 грн., а максимальна сума кредиту – 200 000 грн.
Строк кредитування: 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.
Процентна ставка: 24 % річних. Тип процентної ставки: фіксована. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення: щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини.
Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.
З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу ОСОБА_1 відповідну досудову вимогу, натомість доказів належного реагування відповідачки на таку вимогу матеріали справи не містять.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1ст.530 ЦК України).
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором виконувала частково, а саме вносила кошти, які зараховувались кредитором: як комісія РКО щомісячно в повному обсязі та до 15.10.2025р. як тіло кредиту (частково), що підтверджується і випискою по рахунку .
Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначила, що в кредитному договорі було прямо не передбачено розміру, порядку та строків внесення нею супутніх платежів, то у позивача були відсутні підстави здійснювати їхнє нарахування та стягнення з неї, а умови про їх нарахування є нікчемними в силу вимог закону. 
Однак з такими твердженнями відповідача суд не погоджується.
Факт користування відповідачкою кредитними коштами та утворення заборгованості у вказаному розмірі підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданому позивачем та не заперечується самою відповідачкою.
Суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Суд не може прийняти контррозрахунок заборгованості, виконаний відповідачкою, оскільки він є фрагментарним, виконаний без урахування нарахованих банком відсотків за користування кредитними коштами та не ґрунтується на умовах укладеного між сторонами договору. При цьому, відповідачка не заявляла суду клопотань про призначення судової експертизи щодо розрахунку заборгованості.
Безпідставними також є посилання відповідачки на закінчення строку дії договору, оскільки умовами укладеного між сторонами договору передбачена можливість його пролонгації щороку. Формулювання «строк кредитування: 12 з можливістю пролонгації», яке вжите у підписаному відповідачкою «Паспорті споживчого кредиту», не суперечить можливості автоматичної пролонгації договору.
Із вимогами щодо розірвання договору відповідачка до банку не зверталась.
Суд не погоджується також з доводами відповідачки щодо необґрунтованості нарахування овердрафту.
Так, пунктом 3.20 Додатку №3 «Платіжні картки фізичних осіб» (т.2 а.с. 58-68), що є частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» визначено, що Держатель зобов`язується у разі виникнення несанкціонованого овердрафту за будь-яким з ОСОБА_2 за виключенням Рахунку, що відкритий в рамках Зарплатного проекту, повернути Банку таку заборгованість та сплачувати проценти за користування ним у розмірі, визначеному Тарифами, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після розрахункового циклу в якому виникла відповідна заборгованість. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту по Рахункам відкритим у рамках Зарплатних проектів, Держатель зобов`язується сплачувати таку заборгованість та відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, що обліковуються Банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше 25-го числа календарного місяця наступного за місяцем в якому виникла заборгованість. Сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та нарахованих на суму несанкціонованого Овердрафту процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, вважається Банком простроченою заборгованістю.
Отже, несанкціонований овердрафт є складовою частиною заборгованості, підстави його виникнення та порядок погашення передбачені умовами укладеного між сторонами договору, тому відсутні підстави вважати, що його нарахування банк здійснив безпідставно.
Не можуть бути враховані судом у межах розгляду даної справи і правові позиції Верховного Суду щодо стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування у споживчих кредитах, оскільки позовних вимог про стягнення комісії банк не заявляв.
Окрім того, оскільки умови укладеного кредитного договору відповідачкою у встановленому порядку не оспорювалися, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.
Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх обов`язків по сплаті кредиту, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позивача про стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі, за тілом кредиту та за відсотками, обов`язковість сплати яких позичальником передбачена положеннями договору та нормами цивільного законодавства. У зв`язку з цим позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі наведено та згідно ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2,4,5,7,12,76, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № від року в розмірі 167 620,61 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, код ЄДРПОУ 23494714.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя: 	Сольський В. В.