Справа № 274/1648/26 Провадження № 2/0274/1867/26

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р. м. Бердичів  
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б. за участю секретаря судового засідання Гориніної Ю. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 18.03.2026, просить стягнути з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 134 736 грн (сто тридцять чотири тисячі сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок станом на 04.03.2026.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», працював на посаді голови правління до 10.12.2025, звільнившись згідно наказу №181-к від 07.12.2025 за власним бажанням, відповідно ст.38 КЗпП України. 
На момент звільнення з ним не було проведено всіх розрахунків, зокрема заборгованості по заробітній платі, яка станом на 24.06.2026 становила 269906,58 грн.
У зв`язку з невиплатою заробітної плати, він звертався до суду та 03.03.2026 судом видано судовий наказ у справі № 274/1561/26 про стягнення вказаної заборгованості.
Оскільки відповідач не провів вчасно розрахунку, то він зобов`язаний виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 84 календарних дні, починаючи з 11.12.2025, з урахуванням середньоденного заробітку - 1604,13 грн, 
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 11.03.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були ним усунуті 18.03.2026.
Ухвалою суду від 03.04.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
21.04.2026 АТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до рішення Наглядової ради АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес» №35 від 01.12.2022 позивача обрано на посаду голови правління товариства з 7.12.2022. Його повноваження щорічно продовжувалися відповідними рішеннями уповноваженого органу в грудні кожного року. Після подання заяви про припинення повноважень, 09.12.2025 ОСОБА_1 виданий та підписаний наказ по товариству №181-к про припинення виконання ним обов`язків голови правління товариства 10.12.2025, у зв`язку із звільненням за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України, проте, відомості в ЄДР залишались незмінними.
На дату звільнення позивача мала місце заборгованість товариства перед ним із заробітної плати за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2025, яка не була виплачена йому при звільненні. 
Відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату № 447 від 24.02.2026 заборгованість товариства перед ОСОБА_1 станом на 24.02.2026 становить: 269 906 грн 58 коп. Вказана заборгованість утворилася саме в період, коли позивач був керівником товариства і ніс за це відповідальність. Оскільки, на момент виникнення заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 та на дату видання наказу про звільнення, позивач обіймав посаду керівника товариства, відповідно до статуту товариства мав право першого підпису, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, позивач безпідставно просить стягнути суму грошової компенсації за час фактичної затримки розрахунку, оскільки вини відповідача у несвоєчасній виплаті йому заробітної плати немає. Згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес» (форма 1), заборгованість акціонерного товариства по заробітній платі перед його працівниками станом на 31.12.2025 становить 40 473 000,00 грн. Всупереч вимогам ст.115 КзпП України, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови правління, не забезпечив своєчасну виплату заробітної плати як працівникам АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», так і собі. З 16.10.2025 по теперішній час у відповідача заарештовані рахунки, через наявність виконавчих проваджень, відкритих Бердичівським ВДВС у Бердичівському районі при примусовому виконанні судових наказів про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, що фактично унеможливило виплату грошових коштів, належних ОСОБА_1 , в день його звільнення. Пунктом 12.7 Статуту акціонерного товариства визначені Повноваження Голови Правління, зокрема: керує поточними справами Товариства; без довіреності представляє інтереси Товариства, від його імені укладає договори, контракти та вчиняє інші правочини і юридичні дії в межах компетенції, визначеної цим Статутом, як в Україні, так і за кордоном; в межах своєї компетенції видає накази і дає розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства; розпоряджається майном Товариства в межах, визначених чинним законодавством та цим Статутом. інші функції, які необхідні для забезпечення нормальної роботи Товариства, згідно з чинним законодавством та внутрішніми документами Товариства. Враховуючи викладені відповідачем обставини, положення ст.116 КЗпП України , а також те, що позивач фактично сам допустив виникнення заборгованості по заробітній платі, під час здійснення ним керівних повноважень, відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України за затримку розрахунку при звільненні.
Зазначає, що в розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, при обрахунку суми, яка підлягає стягненню з відповідача, позивачем не враховані суми податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (5%), які були утримані з нарахованої суми заробітної плати, вказаної в п.3 «Дані про заробітну плату», наведені позивачем у розрахунку. Сума доходу за жовтень – листопад 2025 за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (5%) становитиме: 68977,56 грн. (нарахована зарплата) – 12415,96 грн. (ПДФО) – 3448,88 грн. (військовий збір) = 53112,72 грн. Отже, сума середньоденного заробітку за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (5%) становитиме: 1604,13 грн. (нарахована зарплата) – 288,74 грн. (ПДФО) – 80,21 грн. (військовий збір) = 1235,18 грн.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 134 736 грн 00 коп є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
05.05.2026 надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач зазначив, що представник відповідача у відзиві не заперечив наявність заборгованості із заробітної плати, яка не була виплачена при звільненні. Доводи про те, що позивач був керівником товариства, не звільняють роботодавця від відповідальності. Відповідач намагається перекласти відповідальність юридичної особи роботодавця на працівника, посилаючись на те, що на момент виникнення заборгованості він обіймав посаду голови правління товариства. Він перебував з відповідачем у трудових відносинах, отримував заробітну плату як працівник і був звільнений наказом № 181-к від 09.12.2025 із припиненням виконання обов`язків 10.12.2025. Норми статей 116, 117 КЗпП України не містять винятку для керівників підприємств, членів виконавчих органів чи осіб, які мали право першого підпису. Наявність у працівника організаційно-розпорядчих повноважень не змінює правової природи трудових відносин і не припиняє гарантій, встановлених трудовим законодавством. Відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що саме конкретні неправомірні дії позивача спричинили невиплату належних йому сум у день звільнення. Арешт рахунків, фінансова криза та заборгованість перед іншими працівниками не звільняють відповідача від відповідальності за порушення вимог трудового законодавства.
У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ст. ст. 244, 259 ЦПК України в судовому засіданні 29.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення повного тексту якого відкладено до п`яти днів.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до рішення Наглядової ради АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес» №35 від 01.12.2022, з 7.12.2022 перебував у трудових відносинах з АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», працював на посаді голови правління до 10.12.2025.
Також, згідно Наказу №181-к від 07.12.2025 про припинення виконання обов`язків голови правління товариства, ОСОБА_1 звільнився з товариства за власним бажанням, відповідно ст.38 КЗпП України. Підстава звільнення: заява ОСОБА_1 від 09.11.2025, повідомлення до Наглядової ради від 09.10.2025.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Як визначено у ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Посилання представника відповідача – Борисова А., який є комерційним директором товариства, на те, що ОСОБА_1 згідно відомостей в ЄДР є діючим керівником є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Представником відповідача не надано доказів на підтвердження того, що позивач не був звільнений з посади голови правління у встановленому законом порядку.
Згідно довідки АТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про нараховану та невиплачену заробітну плату № 447/62 від 24.02.2026 заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 24.02.2026 становить 269 906,58 грн.
Окрім того, згідно судового наказуБердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2026 № 274/1561/26 стягнуто з АТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (ЄДРПОУ 00217426) на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 269 906,58 грн.
Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Відповідачем не подано належних та допустимих доказів, які б вказували про відсутність його вини у невиплаті позивачу нарахованої заробітної плати.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2022 у справі № 905/857/19 виклала висновок, що нормами трудового законодавства не передбачено підстав для звільнення роботодавця від виплати працівникові заробітної плати у випадку наявності обставин непереборної сили. При цьому відступила від висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18 про те, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні ст. 617 ЦК кодексу України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань - є сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні".
Оскільки ОСОБА_1 був звільнений 10.12.2025 на підставі Наказу № 181-к від 07.12.2025, відповідач мав виплатити йому всі суми, що належать при звільненні - у день звільнення.
Таким чином АТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки, тобто за період з 11.12.2025 по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Розраховуючи розмір цього заробітку, суд виходить з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).
За змістом абзаців першого - третього пункту 2 Порядку у випадку, який розглядається, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Абзацом першим пункту 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
З розрахунку середнього заробітку позивача вбачається, що його середньоденна заробітна плата становила 1604,13 грн, а тому його середній заробіток за 84 дні (період з 11.12.2025 до 04.03.2026 – дата визначена позивачем в уточненій позовній заяві) становить 134 736,00 грн.
Представником відповідача у відзиві також зазначено, що сума середньоденного заробітку позивача за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (5%) становитиме: 1604,13 грн. (нарахована зарплата)– 288,74 грн. (ПДФО) – 80,21 грн. (військовий збір) = 1235,18 грн.
Суд вважає за необхідне самостійно провести розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Отже середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.12.2025 по 04.03.2026 (у межах шести місяців) складає: 1604,13 грн. (середньоденна заробітна плата) х 84 робочих дні (у межах шести місяців) = 134736,00 грн.
При цьому з вказаної суми відповідач має утримати установлені законодавством України податки та збори.
Тому, суд, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, розглядаючи справу не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 04.03.2026 у розмірі 134 736,00 грн (сто тридцять чотири тисячі сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок з вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів.
V. Розподіл судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового забору за вимогу про стягнення заробітної плати.
За таких обставин, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі  1347,36 грн.
Керуючись ст. ст. 247, 258, 263-265, 274-275, 279, 354 України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 04.03.2026 у розмірі 134 736 грн (сто тридцять чотири тисячі сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок (без врахування податків та інших передбачених законодавством України платежів).
Стягнути з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" в дохід держави 1347,36 грн судового збору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано
Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Акціонерне товариство “Бердичівський машинобудівний завод “Прогрес”, адреса: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Європейська, 79, ЄДРПОУ 00217426.

Повний текст рішення виготовлено 06.07.2026.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА