ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"20" квітня 2026 р. Cправа № 902/68/26  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О.Є., за участю секретаря судового засідання Ганкіної А. Л., 
представника позивача – Рильцової Є.Ю.,
представника відповідача – Яценко Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці, в приміщенні Господарського суду Вінницької області справу № 902/68/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд 1., м. Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи: 42399676)
до: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (місцезнаходження: вул. 600-річчя, буд. 13 м. Вінниця., Вінницька область, 21021, ідентифікаційний код юридичної особи: 33126849)
про стягнення 5 842 621,60 грн
УСТАНОВИВ:
23.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення 5 842 621,60 грн з яких: 3 767 999,94 грн – пені, 430 701,09 грн – 3% річних та 1 643 920,57 грн – інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості використаного природного газу за Договором № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" та Комунальним підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" було укладено договір постачання природного газу № 3615-ПСО(Т)-1 від 31.01.2023 року, а також ряд додаткових угод, якими уточнювалися фактично спожиті обсяги газу та інші умови Договору.
На виконання умов зазначеного Договору позивач, за період з січня 2023 по лютий 2024 року, передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 19'096'636,03 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.
Однак, в порушення умов укладеного Договору, відповідач не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості використаного природного газу, виконавши взяті на себе зобов`язання з простроченням строків остаточного розрахунку з позивачем.
За наведених обставин позивачем, з урахуванням суми та строків прострочення оплати основної заборгованості, нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати, які заявлено до стягнення з відповідача.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2026 справу № 902/68/26 розподілено судді Виноградському О. Є.
Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 28.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/68/26, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.02.2026 року о 10:00 год.
Крім того, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.02.2026 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" адвоката Бернацької Олени Володимирівни б/н від 03.02.2026 про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх. канц. суду № 01-34/1132/26 від 03.02.2026).
11.02.2026 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 10.02.2026 (вх. канц. суду № 01-34/1416/26 від 11.02.2026).
За змістом відзиву на позовну заяву відповідач повідомляє суд, що не визнає позовні вимоги, вважає їх недостатньо обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звертає увагу на те, що 27.12.2024 року ним було виконано в повному обсязі договірні зобов`язання та станом на дату пред`явлення позову заборгованість по Договору відсутня.
З поміж іншого відповідач вказує, що не відмовлявся від виконання договірних зобов`язань, а затримки у їх виконання обумовлені запровадженням на законодавчому рівні мораторію на підвищення тарифів у сфері теплопостачання, невідшкодуванням у 2022-2025 роках підприємствам теплопостачання обсягів заборгованості з різниці в тарифах, збройною агресією російської федерації проти України та необхідністю безперебійного забезпечення теплопостачанням споживачів міста Вінниці в умовах критичного зниження рівня платежів. Незадовільний фінансовий стан підтверджується фінансовою звітність за 2023-2025 роки.
Разом з тим, Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" зазначає, що є об`єктом критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення, основним видом діяльності якого є здійснення виробничо технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.
Відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності збитків, що могли бути спричинені невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, а співвідношення нарахованих позивачем штрафних санкцій і суми невиконаних зобов`язань не є співрозмірним та не відповідає ступеню тяжкості порушення.
За наведених обставин просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а у випадку їх задоволення – зменшити розмір пені до 37 679,99 грн.
13.02.2026 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" надійшла відповідь на відзив № б/н від 13.02.2026 (вх. канц. суду № 01-34/1527/26 від 13.02.2026).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" заперечуючи доводи Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго” у відповіді на відзив вказує щодо відсутності виключних та достатніх підстав для зменшення правової відповідальності, з огляду на те, що між сторонами у цій справі виникли майнові відносини які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, договір підлягає виконанню на тих умовах які були погоджені сторонами, а також у відповідності до цивільного законодавства України. Відтак, наведені відповідачем обставини не є достатніми підставами для зменшення неустойки.
18.02.2026 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надійшли заперечення на відповідь на відзив № 05/05 від 18.02.2026 (вх. канц. суду № 01-30/1680/26 від 18.02.2026).
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач акцентує увагу на тому, що жодним чином не відмовлявся від виконання договірних зобов`язань, виконував їх в силу своїх фінансових можливостей та вважає розмір штрафних санкцій, здійснений позивачем завищеним, що є для нього непомірним тягарем.
Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" зазначає про наступні істотні обставини, що мають істотне значення для зменшення пені: основний борг погашений у повному обсязі, відповідач здійснював оплату частинами по мірі можливості та є підприємством критичної інфраструктури, відсутні докази завдання позивачу збитків, розмір пені є непропорційним наслідкам порушення.
20.02.2026 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" надійшло повідомлення № б/н від 20.02.2026 (вх. канц. суду № 01-30/1748/26 від 20.02.2026) про участь іншого представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За наслідками розгляду справи 23.02.2026 судом постановлено ухвалу в протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.06.2026 о 10:30 год.
У судовому засіданні 23.06.2026 суд, заслухавши процесуальні позиції учасників справи, оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 20.04.2026 об 11:30 год., про що постановив відповідну ухвалу в протокольній формі. 
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.04.2026 постановлено задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" адвоката Єфременко Олександр Олександрович б/н від 15.04.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. канц. суду № 01-30/3683/26 від 15.04.2026).
20.04.2026 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" надійшло клопотання № б/н від 20.04.2026(вх. канц. суду № 01-30/3808/26 від 20.04.2026) про заміну представника, що братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
На визначену судом дату в судове засідання з`явились: представник позивача - Рильцова Є.Ю., представник відповідача – Яценко Д.Ю.
Заслухавши вступні слова представників сторін, провівши стадію дослідження доказів та, відповідно до частини 1 статті 219 ГПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
Після перерви, судом, згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 1 статті 240 ГПК України, проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) рішення.
Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
27.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" (далі – Постачальник) та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (далі – Споживач) укладено Договір № 3615-ПСО(Т)-1 постачання природного газу (далі – Договір), згідно п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити природний газ (надалі також - газ) Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору.
Відповідно до п. 1.3. Договору газ, що постачається за Договором, використовується що використовується з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії не може бути використаний для перепродажу. 
Пунктом 2.1. Договору Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з дати укладання договору до "31" січня 2023 року (включно) встановлюється на підставі наказу Міністерства Енергетики України №445 від 30.12.2022, складає 264,506 тис. куб. м. (двісті шістдесят чотири тисячі п`ятсот шість куб. м) газу. 
Постачальник передає Споживачу природний газ у загальному потоці газу. Передача природного газу від Постачальника до Споживача оформлюється Комерційним актом приймання-передачі природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС та цього Договору (п. 2.2. Договору).
За приписами п. 2.5.7. Договору Споживач до 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за періодом постачання, зобов`язаний надати Постачальнику завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
Згідно із п. 2.5.8. Договору на підставі отриманих від Споживача даних, відповідно до пп. 2.5.7. цього Договору, та даних Інформаційної платформи Оператора ГТС Постачальник протягом 3-х (трьох) Робочих днів готує та надає Споживачу два примірники Комерційного акту за відповідний період постачання, підписані уповноваженим представником Постачальника або шляхом направленням Комерційних актів, скріплених кваліфікованим електронним підписом Постачальника, шляхом електронного документообігу (відповідно до розділу 9 цього Договору).
Споживач протягом 2-х (двох) Робочих днів з дати одержання Комерційного акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу Комерційного акту, підписаний уповноваженим представником Споживача (п. 2.5.9. Договору).
Відповідно до п. 3.2. Договору Постачальник зобов`язується передати Споживачу газ в обсягах і у порядку, передбаченими Договором (п.п. 3.2.1.)
За умовами п. 3.4. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату за газ та інших витрат відповідно до умов Договору (п.п. 3.4.1.)
Згідно із п. 4.1. Договору договірна ціна на природний газ, який постачається Постачальником за обсяги, передбачені пунктом 2. 1. цього Договору, встановлюється відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222, №1416 від 06.12.2022 за 1 000 куб. м газу з ПДВ та складає: 16 500,00 грн. крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.
Всього ціна на природний газ за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з дати укладання Договору до 31.01.2023 (включно) становить 16 663,89 грн.
Пунктом 4.2. Договору Сторони погодили, що оплата за газ проводиться Споживачем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Постачальника шляхом 100% оплати Договірної вартості газу за період постачання наступним чином: 
33% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 10 числа періоду постачання включно; 
33% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 20 числа періоду постачання включно; 
34% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 28 числа періоду постачання включно. 
Остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ з урахуванням цього Договору, здійснюється Споживачем на підставі відповідних комерційних актів не пізніше 10 числа місяця (включно), наступного за періодом постачання. В платіжних дорученнях Споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату Договору.
Загальна вартість цього Договору визначається як сума остаточних Договірних Вартостей газу, отриманого Споживачем від Постачальника, та інших витрат, які виникають при виконанні цього Договору протягом строку його дії (п. 4.3. Договору).
Відповідно до п. 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань Сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього Договору та чинним законодавством України.
У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 4.2. Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 5.2. Договору).
Згідно із п. 5.8. Договору нарахування штрафних санкцій не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, та здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язань.
Керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди встановити позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю у три роки (п. 5.9. Договору).
За умовами п. 6.5. Договору Споживач, підписуючи цей Договір, підтверджує, що введення воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», не може бути підставою для відмови від виконання взятих на себе. зобов`язань в частині здійснення оплати за обсяги природного газу, сплати штрафних санкцій та виконання будь-яких інших грошових зобов`язань за Договором.
Даний Договір укладений Сторонами з відкладальною умовою відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, та набуває чинності з дати укладання Споживачем, відповідно до п. 3.4.10 та п. 3.4.11 даного Договору, Договору про Договірне списання з поточних рахунків Споживача (зокрема з поточних рахунків із спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго”, і діє в частині поставки газу до 31 січня 2023 р. (включно), а в частині розрахунків за газ – до повного їх виконання (п. 8.1. Договору).
Відповідно до п. 8.2. Договору всі повідомлення, зміни і доповнення до Договору повинні бути викладені в письмовій формі, підписані повноважними представниками Сторін, скріплені печатками Сторін (за їх наявності) та оформлені додатковими угодами (крім визначених п.8.2. Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору.
Невід`ємними частинами цього Договору є наступні додатки: Додаток №1 - форма щодобової Заявки на замовлення потужності та постачання природного газу, Додаток №2 - форма повідомлення про особу, уповноважену Споживачем на подання щодобової Заявки на постачання газу, повідомлення про зменшення/збільшення обсягу споживання природного газу та іншої кореспонденції, Додаток №3 - форма довіреності, Додаток №4 - форма комерційного акту (п. 8.13. – 8.13.4. Договору).
Згідно із п. 9.1. Договору Сторони, підписуючи Договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись Сторонами під час дії цього Договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП)/ та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, системи обміну електронним документами «M.E.Doc», Вчасно, тощо.
Договір підписаний повноважними представниками сторін за допомогою кваліфікованого електронного підпису, а також скріплений печаткою Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" без будь-яких зауважень (а.с. 21-30, т. 1).
У подальшому до Договору між Сторонами були укладені наступні додаткові угоди:
- 31.01.2023 додаткова угода № 1 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. другий абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» лютого 2023 року по « 28» лютого 2023 року (включно) складає 247,701 тис. куб. м (двісті сорок сім тисяч сімсот один кубічний метр) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в п. 4.1. цифри «до 31.01.2023 (включно)» замінити цифрами «до 28.02.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в п. 8.1. « 31 січня 2023 (включно) » замінити на « 28 лютого 2023 (включно)» (а.с. 30, т. 1);
- 28.02.2023 додаткова угода № 2 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» березня 2023 року по « 31» березня 2023 року (включно) складає 263,542 тис. куб. м (двісті шістдесят три тисячі п`ятсот сорок два кубічних метра) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в п. 4.1. цифри та слова «до 28.02.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.03.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в п. 8.1. цифри та слова « 28 лютого 2023 (включно)» замінити цифрами та словами « 31 березня 2023 (включно)» (а.с. 31, т. 1);
- 05.04.2023 додаткова угода № 3 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» квітня 2023 року по « 30» квітня 2023 року (включно) складає 60 тис. куб. м (шістдесят тис. куб. м) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в п. 4.1. цифри та слова «до 31.03.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 30.04.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в п. 8.1. цифри та слова « 31 березня 2023 (включно) » замінити цифрами та словами « 30 квітня 2023 (включно)» (а.с. 32, т. 1);
- 31.03.2023 додаткова угода № 4 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, якою Сторони погодили наступне: для зарахування коштів за природний газ, переданий по Договору за період з лютого 2023 року по березень 2023 року доповнити банківські реквізити Постачальника у Розділ 10 «Юридичні адреси і банківські реквізити сторін» Договору у наступній редакції: рахунок UA 108 201 720 355 399 002 002 061 261, банк одержувача: ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М.КИЇВ, код банку: 820172 (а.с. 6, т. 1);
- 24.05.2023 додаткова угода № 5 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» травня 2023 року по « 31» травня 2023 року (включно) складає 44,55 тис. куб. м (сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят кубічних метрів) газу.», а також слова «з дати укладання договору» замінити цифрами та словами «з 01.01.2023 року». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в п. 4.1. слова «з дати укладання договору» замінити цифрами та словами «з 01.01.2023 року», а цифри та слова «до 30.04.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.05.2023 (включно)». Викласти пункт 8.1 розділу 8 Договору в наступній редакції: « 8.1. Даний Договір укладений Сторонами з відкладальною умовою відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, та набуває чинності з дати укладання Споживачем, відповідно до п. 3.4.10 та п. 3.4.11 даного Договору, Договору про Договірне списання з поточних рахунків Споживача (зокрема з поточних рахунків із спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго”, і діє в частині поставки газу до 31 травня 2023 р. (включно), а в частині розрахунків за газ - до повного їх виконання. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України, умови цього Договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами до його укладення, а саме з 01 січня 2023 року.» (а.с. 6-7, т. 1);
- 14.06.2023 додаткова угода № 6 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» червня 2023 року по « 30» червня 2023 року (включно) складає 43,065 тис. куб. м (сорок три тисячі шістдесят п`ять кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.05.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 30.06.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 травня 2023 (включно)» замінній цифрами іа словами « 30 червня 2023 (включно)» (а.с. 7, т. 1);
- 14.07.2023 додаткова угода № 7 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» липня 2023 року по « 31» липня 2023 року (включно) складає 44,550 тис. куб. м (сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 30.06.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.07.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 30 червня 2023 (включно) » замінити цифрами та словами « 31 липня 2023 (включно)» (а.с. 8, т. 1);
- 08.08.2023 додаткова угода № 8 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» серпня 2023 року по « 31» серпня 2023 року (включно) складає 44,550 тис. куб. м (сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.07.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.08.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 липня 2023 (включно)» замінити цифрами та словами « 31 серпня 2023 (включно)» (а.с. 8-9, т. 1);
- 18.09.2023 додаткова угода № 9 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» вересня 2023 року по «ЗО» вересня 2023 року (включно) складає 43,065 тис. куб. м (сорок три тисячі шістдесят п`ять кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.08.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 30.09.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 серпня 2023 (включно)» замінити цифрами та словами « 30 вересня 2023 (включно)» (а.с. 10-11, т. 1);
- 09.10.2023 додаткова угода № 10 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 01» жовтня 2023 року по « 31» жовтня 2023 року (включно) складає 184,443 тис. куб. м (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок три кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 30.09.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.10.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 30 вересня 2023 (включно) » замінити цифрами та словами « 31 жовтня 2023 (включно)» (а.с. 11-12, т. 1);
- 13.11.2023 додаткова угода № 11 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з «01» листопада 2023 року по « 30» листопада 2023 року (включно) складає 277,546 тис. куб. м (двісті сімдесят сім тисяч п`ятсот сорок шість кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.10.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 30.11.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 жовтня 2023 (включно) » замінити цифрами та словами « 30 листопада 2023 (включно)» (а.с. 13-14, т. 1);
- 06.12.2023 додаткова угода № 12 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з «01» грудня 2023 року по « 31» грудня 2023 року (включно) складає 296,191 тис. куб. м (двісті дев`яносто шість тисяч сто дев`яносто один кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 30.11.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.12.2023 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 30 листопада 2023 (включно) » замінити цифрами та словами « 3 1 грудня 2023 (включно)» (а.с. 14-15, т. 1);
- 09.01.2024 додаткова угода № 13 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з «01» січня 2024 року по « 31» січня 2024 року (включно) складає 188,035 тис. куб. м (сто вісімдесят вісім тисяч тридцять п`ять кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.12.2023 (включно)» замінити цифрами та словами «до 31.01.2024 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 грудня 2023 (включно)» замінити цифрами та словами « 31 січня 2024 (включно)» (а.с. 16-17, т. 1);
- 02.02.2024 додаткова угода № 14 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони домовились внести зміни в розділ 2 Договору, а саме додати в пункт 2.1. абзац у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з «01» лютого 2024 року по « 29» лютого 2024 року (включно) складає 172,962 тис. куб. м (сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят два кубічних метрів) газу.». Внести зміни в розділ 4 Договору, а саме в пункті 4.1. цифри та слова «до 31.01.2024 (включно)» замінити цифрами та словами «до 29.02.2024 (включно)». Внести зміни в розділ 8 Договору, а саме в пункті 8.1 цифри та слова « 31 січня 2024 (включно)» замінити цифрами та словами « 29 лютого 2024 (включно)» (а.с. 18, т. 1);
- 27.02.2024 додаткова угода № 15 до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року, за змістом якої Сторони погодили викласти чотирнадцятий абзац пункту 2.1. Розділу 2 Договору у наступній редакції: «Сторони визначили, що договірний обсяг (обсяг замовленої потужності та плановий обсяг природного газу), що передається в період постачання з « 1» лютого 2024 року по « 29» лютого 2024 року (включно) складає 140,430 тис. куб. м (сто сорок тисяч чотириста тридцять кубічних метрів) газу.» (а.с. 19-20, т. 1).
Додаткові угоди до Договору постачання природного газу № 3615- ПСО(Т)-1 від 27.01.2023 року підписані повноважними представниками сторін за допомогою кваліфікованого електронного підпису, а також скріплені печаткою Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" без будь-яких зауважень.
На виконання умов Договору з урахуванням укладених до нього Додаткових угод, позивач за період з січня 2023 по лютий 2024 року поставив, а відповідач прийняв природний на загальну суму 19 096 636,03 грн, що підтверджується наступними Комерційними актами приймання-передачі природного газу, які підписані обома сторонами (а.с. 33-37, т. 1) : 
- від 31.01.2023 року на суму 3 206 099,34 грн;
- від 28.02.2023 року на суму 3 124 013,02 грн;
- від 31.03.2023 року на суму 3 051 825,04 грн;
- від 30.04.2023 року на суму 584 302,68 грн;
- від 31.05.2023 року на суму 97 650,41 грн;
- від 30.09.2023 року на суму 262 672,92 грн;
- від 31.10.2023 року на суму 524 529,30 грн;
- від 30.11.2023 року на суму 1 552 124,82 грн;
- від 31.12.2023 року на суму 2 388 102,25 грн;
- від 31.01.2024 року на суму 2 549 692,00 грн;
- від 29.02.2024 року на суму 1 755 624,25 грн.
Матеріали справи містять лист Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 16/2-09/66343/2024 від 06.06.2024 щодо інформації про надходження коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" за період з 27.01.2023 по 04.06.2024, а також реєстр документів за період 06.06.2024 по 08.01.2026 року, які додані позивачем до позовної заяви та підтверджують оплату вартості отриманого природного газу Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (а.с. 47-75, т. 1).
Однак, у зв`язку з тим, що відповідач не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості використаного природного газу, виконавши взяті на себе зобов`язання з простроченням строків остаточного розрахунку, позивачем, з урахуванням суми та строків прострочення оплати основної заборгованості, нараховано 3 767 999,94 грн – пені, 430 701,09 грн – 3% річних та 1 643 920,57 грн – інфляційних втрат, які заявлено до стягнення з відповідача. 
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
В силу положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно із ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений Договір № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року.
Статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
Правові засади функціонування ринку природного газу України регламентовані Законом України "Про ринок природного газу".
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Частиною другою статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Як уже зазначалось судом, пунктом 4.2. Договору Сторони погодили, що оплата за газ проводиться Споживачем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Постачальника шляхом 100% оплати Договірної вартості газу за період постачання наступним чином: 
33% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 10 числа періоду постачання включно; 
33% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 20 числа періоду постачання включно; 
34% від Розрахункової Договірної Вартості оплачується Покупцем до 28 числа періоду постачання включно. 
Остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ з урахуванням цього Договору, здійснюється Споживачем на підставі відповідних комерційних актів не пізніше 10 числа місяця (включно), наступного за періодом постачання. В платіжних дорученнях Споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату Договору.
За умовами п. 3.4. Договору Споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату за газ та інших витрат відповідно до умов Договору (п.п. 3.4.1.)
Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, як Постачальник, виконав свої зобов`язання за Договором щодо передачі природного газу за спірний період з січня 2023 по лютий 2024 року на загальну суму 19 096 636,03 грн, що підтверджується відповідними спільно підписаними Комерційними актами приймання-передачі природного газу. 
Відповідач в свою чергу, як Споживач, взяті на себе зобов`язання за Договором щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу спожитого за спірний період належним чином не виконував, що підтверджується інформацією про надходження коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" за період з 27.01.2023 по 04.06.2024 наданою Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", а також реєстром документів за період 06.06.2024 по 08.01.2026 року.
Окрім іншого суд бере до уваги й те, що відповідно до відзиву на позовну заяву відповідачем визнаються та не заперечуються обставини неналежного виконання умов Договору в частині оплати вартості поставленого природного газу з порушенням погодженого строк. 
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Частиною першою ст. 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.
У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно із п. 5.2. Договору в разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 4.2. Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми Закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 905/587/18.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зважаючи на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про правомірність доводів позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості використаного природного газу за Договором № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року.
За результатами перевірки правильності нарахування пені, здійсненої з урахуванням суми та строків прострочення оплати основної заборгованості за визначені позивачем періоди з використанням сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правової системи "ЛІГА:ЗАКОН", судом установлено, що зазначена сума обрахована арифметично правильно, а отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 767 999,94 грн за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості використаного природного газу за Договором № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року є обґрунтованою. Разом з тим, здійснивши перерахунок 3 % річних у розмірі 430 701,09 грн та 1 643 920,57 грн - інфляційних втрат, здійснених позивачем за відповідні періоди, судом встановлено, що зазначені суми обраховані арифметично правильно та перебувають в межах розрахунку суду.
Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, а також доводів учасників справи, що викладені за змістом відзиву позовну заяву, відповіді на відзив та запереченнях, суд зауважує наступне.
Як уже зазначалось судом, згідно із ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Крім того, статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За умовами п. 6.5. Договору Споживач, підписуючи цей Договір, підтверджує, що введення воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», не може бути підставою для відмови від виконання взятих на себе. зобов`язань в частині здійснення оплати за обсяги природного газу, сплати штрафних санкцій та виконання будь-яких інших грошових зобов`язань за Договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відтак, в силу вищезазначених приписів, відповідач, як суб`єкт господарської діяльності, укладаючи з позивачем Договір № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року був обізнаний щодо його істотних умов, у тому числі відповідальності сторін у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, та мав передбачити реальну можливість виконання умов договору в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу, у зв`язку з чим доводи відповідача щодо причин виникнення прострочення строків остаточного розрахунку, викладених за відзивом на позовну заяву судом не беруться до уваги.
Разом з тим, Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 37 679,99 грн, яке, з поміж іншого, обґрунтоване погашенням основного боргу в повному обсязі, здійсненням оплати заборгованості по мірі можливості, включенням відповідача до підприємств критичної інфраструктури, відсутністю доказів завдання позивачу збитків та непропорційним розміром пені наслідкам порушення.
Згідно частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права. 
У цьому висновку суд звертається до правової позиції, що викладена в Постанові Верховного суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22. Приймаючи рішення про зменшення розміру пені, суд взяв до уваги такі обставини: позивачем не наведено розмір збитків, завданих невиконанням зобов`язань відповідачем; відсутність умислу в порушенні зобов`язання за договором; покладення надмірного фінансового тягаря на відповідача може призвести до погіршення його матеріального становища, що може мати наслідком його неплатоспроможність.
Так, у відповіді на відзив на позовну заяву позивач акцентує увагу на тому, що сторони перебувають у рівнозначному становищі та вказує на відсутність виключних та достатніх підстав для зменшення правової відповідальності.
Разом з тим, при вирішення питання щодо зменшення розміру неустойки (штрафу), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд зважає на те, що в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, відповідно вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Реалізовуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/15705/21, від 02.03.2023 у справі №905/1409/21, від 23.11.2023 у справі №917/991/22).
Крім того, розмір неустойки, до якого суд її зменшує, у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що зменшення розміру пені на 99% нівелюватиме саме значення неустойки як компенсації за порушення строку виконання зобов`язання та порушуватиме справедливий баланс інтересів сторін у спірних правовідносинах (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21).
З урахуванням викладеного вище, зважаючи на принципи справедливості, добросовісності та розумності, встановлені судом конкретні обставини та докази, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності, беручи до уваги наявність зовнішніх обставин та можливий їх вплив на терміни виконання зобов`язання, які відповідач добросовісно намагався усунути в розумні строки, виконання останнім у повному обсязі своїх зобов`язання за договором на момент звернення позивача з даним позовом до суду, фінансовий стан відповідача, а також відсутність доказів заподіяння позивачу збитків внаслідок прострочення сплати суми заборгованості за спожитий природний газ, суд дійшов висновку про зменшення в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України розміру заявленої до стягнення пені на 90% - до 376 799,99 грн, що відповідно підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню, з наведених вище мотивів.
Стосовно інших доводів сторін суд зазначає таке. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява № 4909/04), відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року - 3328 грн.
При зверненні до суду з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" заявлено вимогу майнового характеру (про стягнення 5 842 621,60 грн), розмір судового збору з якої становить – 87 639,32 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду через систему "Електронний суд" ЄСІТС, а відтак, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи за подання позовної заяви до суду позивачем, згідно платіжної інструкції № 0000030131 від 21.01.2026 року, сплачено судовий збір в розмірі 70 111,46 грн, із застосуванням коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В частині зменшення судом суми неустойки витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача у повному обсязі відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача та зменшення судом неустойки не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19, від 19.12.2024 у справі № 922/1248/24, у яких Верховний Суд виснував, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково з підстав зменшення судом неустойки, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 70 111,46 грн покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 74, 76– 80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд 1., м. Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи: 42399676) до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (місцезнаходження: вул. 600-річчя, буд. 13 м. Вінниця., Вінницька область, 21021, ідентифікаційний код юридичної особи: 33126849) про стягнення 5 842 621,60 грн з яких: 3 767 999,94 грн – пені, 430 701,09 грн – 3% річних та 1 643 920,57 грн – інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості використаного природного газу за Договором № 3615- ПСО(Т)-1 постачання природного газу від 27.01.2023 року задовольнити частково. 
2. Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (місцезнаходження: вул. 600-річчя, буд. 13 м. Вінниця., Вінницька область, 21021, ідентифікаційний код юридичної особи: 33126849) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд 1., м. Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи: 42399676) 376 799,99 грн – пені, 430 701,09 грн – 3% річних, 1643920,57 грн – інфляційних втрат та 70 111,46 грн - судових витрат зі сплати судового збору.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Згідно з частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у підсистемі (модулі) ЄСІТС.
Повне рішення складено 30 квітня 2026 р.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:
1 - до справи