Справа № 175/7567/25
Провадження № 2-а/175/164/25
РІШЕННЯ
Іменем України 

12 червня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Лютої Г.Ю., розглянувши одноособово у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати постанову серії ЕНА №4228733 від 09 березня 2025 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП, протиправною та скасувати її. Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанову вважає такою, що винесена з грубим порушенням норм діючого законодавства, а отже такою, що підлягає скасуванню.
Стислий виклад позиції відповідача
Відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, пояснив що є неналежним відповідачем. Відзив подано з пропуском строку для його подання разом з клопотанням про продовження такого строку, який суд вважає за можливе поновити та дослідити надані разом з відзивом матеріали, оскільки це забезпечить повноту та всебічність судового розгляду, а також виконання завдання адміністративного судочинства.
Від відповідача Департаменту патрульної поліції відзив на позовну заяву до суду станом надійшов, що заявлені позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, а оспорювана постанова – законною, правомірною і такою, що підлягає залишенню без змін.
Рух справи
Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови; відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи ст. інспектора УПП рота УПП бат. Управління патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Санжаренка Олександра Сергійовича; призначено адміністративну справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про заміну неналежної сторони у справі - задоволено частково; залучено Департамент патрульної поліції до участі у справі №175/7567/25, як співвідповідача; розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
09 березня 2025 року ст. інспектором УПП рота УПП бат. управління патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровської області Санжаренком О.С. було винесено постанову серії ЕНА №4228733 від 09 березня 2025 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.
В постанові серії ЕНА №4228733 від 09 березня 2025 року зазначено, що 09 березня 2025 року о 09 год. 52 хв. в м. Дніпро, вул. Київська, 10 водій керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 308D», державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав технічну несправність, а саме тріщину вітрового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги 6.8.5 ДСТУ 3649 2010, чим порушив п. 31.1 ПДР – керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені ч. 1 цієї статті.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пунктом 31.4 ПДР встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: у гальмовій системі, рульовому керуванні, зовнішніх світлових приладах, склоочисників і склообмивачів вітрового скла, колесах і шинах, двигуні, інших елементах конструкції (серед переліку яких відсутнє пошкодження вітрового скла).
Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» дійсно визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Відповідність вказаній вимозі перевіряється візуально (п. 7.8.1 ДСТУ).
Разом з тим, суд звертає увагу, що нормами ДСТУ не встановлено заборону на експлуатацію КТЗ за наявності сколу чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.
Відтак, аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що наявність тріщини в зоні роботи склоочисників транспортного засобу не є забороною для продовження його експлуатації, а тому в даному випадку відсутні підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.
У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог ПДР відповідач, відповідно до приписів ст. 251 КУпАП не надав доказів, які б підтверджували факт події адміністративного правопорушення, а лише посилається на фіксацію порушення у постанові щодо підтвердження факту вчинення особою адміністративного правопорушення.
Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідачем не надано.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення не була доведена «поза розумним сумнівом».
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Тому слід дійти висновку, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Відтак, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Приймаючи до уваги, що оскаржуване рішення було прийнято посадовою особою Департаменту патрульної поліції, приписи п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню лише до цього відповідача.
Щодо судових витрат
За змістом ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ст. 139 КАС України зважаючи на результат вирішення справи, судові витрати, понесені позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань другим відповідачем.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 251, 252 КУпАП України, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити частково.
Постанову старшого інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Санжеренка Олександра Сергійовича серії ЕНА №4228733 від 09 березня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП – скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач 1 - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ЄДРПОУ 40108866, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20а.
Відповідач 2 - Департамент патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя         Г. Ю.  Лютая