Справа № 699/1958/25
Номер провадження № 2/699/432/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 	м. Корсунь-Шевченківський	

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Мельника А.В., за участю секретаря судового засідання Таран О.В., відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1985. На даний час позивач подала позовну заяву про розірвання шлюбу.
Під час шлюбу позивач разом з відповідачем набули у власність нерухоме майно. Так, 03.11.1989 подружжям було придбано будинок 
АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку - 25 кв.м. Указаний будинок був придбаний за спільні кошти подружжя. Право власності на вищевказаний будинок було зареєстроване за відповідачем. 
Крім того, 18.07.2008 на підставі рішення Сотницької сільської ради № 19-7/5 земельну ділянку площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований спірний будинок, було передано у приватну власність ОСОБА_1 .
У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування цього житлового будинку; а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Ухвалою суду від 16.12.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали.
У судове засідання відповідач з`явився, пояснив що не заперечує проти позову та просив 1/2 (одну другу) частину спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності залишити за ним.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Між сторонами 03.09.1985 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с. 10).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.1989, під час шлюбу на ім`я відповідача було придбано житловий будинок, загальною площею - 25 кв.м. (а.с. 11). 
На підставі рішення Сотницької сільської ради № 19-7/5 від 18.07.2008 передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 7122588600:01:001:0026 по АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд
(а.с. 12).
Відповідно до Витягу № HB 7100802082025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, кадастровий номер 7122588600:01:001:0026, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 49608.37 грн. (а.с.20).
Крім того позивач надала до суду технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-19).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких норм права.
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.
У даній справі спірний житловий будинок набуто до 2004 року, а земельна ділянка – після 2004 року. Поділ спільного майна здійснюється після 2004 року. Права й обов`язки, яких сторони набувають у зв`язку з поділом спільного майна, виникають після того, як набув чинності СК України. Тобто, одна частина правовідносин регулюється нормами КпШС, а інша – нормами СК України.
У зв`язку з цим порядок набуття спірного будинку та його правовий режим визначаються КпШС, порядок набуття спірної земельної ділянки визначаються СК України, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України.
За таких обставин розмір часток подружжя у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності, способи та порядок його поділу визначатимуться за правилами СК України.
Відповідно до ст. 28 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. 
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічне положення містить і стаття 368 ЦК України.
Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Крім того, касаційний цивільний суд у постанові від 01.04.2020 у справі
№ 462/518/18, провадження № 61-13422св19, виснував, що факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.
Однак у даному спорі відповідач визнав факт належності сторонам спірного майна на праві спільної сумісної власності.
Вирішуючи даний спір суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 565/495/18, провадження № 61-1539св19, згідно з яким поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного з подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.
У даному спорі позивач не заявляла вимоги щодо поділу майна в натурі, отже суд розглядає вимогу щодо спірного будинку в контексті визнання за позивачем права на частку в праві спільної сумісної власності.
З огляду на викладене суд виснує, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому суд визначає рівними розмір часток сторін у праві спільної власності на вказаний спірний житловий будинок з господарськими будівлями.
Відповідно до статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16).
Оскільки суд визнає, що позивачу належить частина у праві спільної сумісної власності на спірний будинок, то відповідно за позивачем слід визнати право власності на частину спірної земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Отже, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн грн.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності - задовольнити повністю.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таке майно: 
-житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 7122588600:01:001:0026, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити рівними розмір часток подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя та визнати за кожним з них право власності на:
-1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
-1/2 (одну другу) частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 7122588600:01:001:0026, розташованої за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , моб. НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 12.04.1997 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, інші дані суду не відомі.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , моб. НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 виданий 10.04.1997 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, інші дані суду не відомі.

Суддя	Мельник А.В.