Номер провадження 2/754/6030/26
Справа №754/3029/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

08 травня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
25 лютого 2026 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , з твердої грошової суми на 1/4 частки заробітку (доходу) з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.
05 травня 2026 року представниця позивачки подала заяву про зміну предмету позову, в якій йдеться про те, що у зв`язку з тим, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) є іншим предметом позову, ніж збільшення розміру аліментів у межах того самого способу стягнення, на підставі ст. 49 ЦПК України позивачка просить суд змінити предмет позову, та здійснювати подальший розгляд справи №754/3029/26 з врахуванням позовних вимог, викладених у такій редакції: «Задовольнити дану позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів на дитину та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми аліментів у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу)/грошового забезпечення військовослужбовця - відповідача - ОСОБА_2 щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набранням рішенням суду законної сила та до досягнення дитиною повноліття».
Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 754/5125/19 присуджено до стягнення з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до повноліття дитини.
Позивачка вказує, що відповідач у справі є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 754/5152/19 від 16.10.2019, який був виданий Деснянським районним судом міста Києва.
Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 21.01.2026 становить 210 000,00 грн.
Позивачка порушує питання щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини через збільшення потреб щодо утримання дитини та наявність у відповідача стабільного грошового забезпечення.
Рух справи
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без проведення судового засідання і без повідомлення сторін.
Позивачка повідомлялася про розгляд справи шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету її представника.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справ та копії позовної заяви з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ). Проте поштові відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.
Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 754/5125/19 задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 2500,00 грн щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 03 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
04.11.2019 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 щодо виконання виконавчого листа № 754/5125/19 від 16.10.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 2500,00 грн щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 03 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 21.01.2026 становить 210 000,00 грн.
Відповідач проходить військову службу та отримує грошове забезпечення військовослужбовця, що підтверджується листом відповідної військової частини від 03.02.2026 № 940/4640 та довідкою про нарахування та утримання грошового забезпечення військовослужбовця від 03.02.2026 № 940/4629 (січень 2026 року - до виплати 53629,32 грн, лютий 2026 року - до виплати 20277,51 грн) (а.с. 16-18).
За період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2026 року у відповідача з`явився стабільний дохід у зв`язку з виплатою як військовослужбовцю (листопад 2025 року - 1643,44 грн (нараховано), 295,82 грн (податки); грудень 2025 року - 20719,53 грн (нараховано), 3729,52 грн (податки), лютий 2026 року - 190586,30 грн (нараховано), 34305,53 грн (податки); березень 2026 року - 190586,30 грн (нараховано), 34305,53 грн (податки)), що підтверджується відповіддю № 2710575 від 08.05.2026 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи.
Норми права та мотиви суду
Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.
Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.
Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно з положеннями статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів Так, відповідно до приписів цієї статті при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23), від 22 жовтня 2025 року у справі № 760/21770/24 (провадження № 61-9574св25).
Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2020 року у справі № 489/100/18 наголошує, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.
Суд враховує, що після визначення заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 754/5125/19 розміру аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальне становище відповідача змінилося у зв`язку з офіційним працевлаштуванням, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення (розміру) аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3512 гривень.
Очевидним є те, що аліменти у розмірі 2500 грн на місяць є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд також враховує, що дохід відповідача є високим, і 1/4 частки доходу, з огляду на виплати за лютий 2026 року, березень 2026 року становить: 190586,30 - 4305,53) /4 = 39 070,19 грн, тоді як 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку складають: 3512 *10 = 35 120,00 грн.
Позивачка не надала доказів, в якому саме розмірі вона несе витрати на утримання дитини, не надала доказів щодо стану здоров`я. Тобто, не довела, що дитина потребує виконання батьком аліментних зобовязань на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (станом на момент ухвалення цього рішення - 35 120,00 грн).
З огляду на те, що матеріальний стан відповідача покращився, однак враховуючи, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, встановивши межу аліментів - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Щодо судових витрат
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 12, 76-81, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 754/5125/19 на користь ОСОБА_1 , шляхом стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2026.
Суддя Деснянського
районного суду міста Києва  Оксана ГРИНЧАК