Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2026  	Справа №607/3717/26 Провадження №2/607/3443/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
У С Т А Н О В И В : 

 
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. 
 
В обґрунтування позову посилається на те, що 22.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір №555179429861 про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000.00 гривень. 
Також, 22.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір №555179429540 про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000.00 гривень.
Також, 22.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір №555179429614 про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000.00 гривень.
Також, 22.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віва Капітал» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики №1232613808897 за умовами якого кредитодавцем надано позичальнику кредит в розмірі 4000 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 18/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитних договорах №555179429861, №555179429540, №555179429614. 
25.05.2023 було укладено договір № 25052023 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1232613808897. 
23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1232613808897. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 1232613808897.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача по кредитному договору №555179429861 від 22.11.2022 становить 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; по кредитному договору №555179429540 від 22.11.2022 становить 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; по кредитному договору №555179429614 від 22.11.2022 становить 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; по кредитному договору №1232613808897 від 22.11.2022 становить 12358,00 грн, з якої 4000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8358,00 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги. Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості. 
На підставі наведеного представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з 2662,40 грн сплаченого судового збору та 13000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
02.04.2026 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий відповідачем, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки вважає, що за вказаними договорами первісним кредитором незаконно нараховано відсотки після спливу строків кредитування, а з вимогами про стягнення грошових коштів як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався.
Умовами договорів від 22.11.2022 №555179429861; від 22.11.2022 №555179429540; від 22.11.2022 №555179429614 (всі вони містять ідентичні умови) передбачено: Сума кредиту: 3000,00 грн.; Заявлений строк кредитування складає 15 календарних днів з 22.11.2022 по 06.12.2022 (пункт 3.6 Договору) При цьому за змістом п. 3.4 Договорів - строк кредитування: 45 днів до 05.01.2023; Згідно розрахунків вартості кредиту: загальний розмір відсотків по кредиту складає: За заявлений строк кредитування 15 календарних днів – 4,50 грн. За наступні 30 календарних днів – 2441,10 грн. 
Така ж інформація міститься в паспорті кредиту. Тобто, навіть якщо взяти строк кредитування 45 днів (що суперечить Договорам, про це детальніше далі) загальна вартість зазначених кредитів не може перевищувати 5445,60 грн. Щодо кожного. При цьому в позовні заяві за кожен із зазначених трьох кредитів позивачем заявлено вимоги про стягнення по 6661,65 грн., що суттєво вище наведених вище розрахунків.
Позивач, нараховуючи заборгованість, виходив з іншого строку кредитування (п. 3.2 договору), що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач банківських послуг, є слабшою стороною цих правовідносин. Зазначення в кредитному договорі двох різних строків кредитування та процентних ставок призвело до неясності такої умови договору, як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав (Contra proferentem), а тому відсутні підстави для стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором після закінчення строку кредитування.
Ураховуючи наведене вважає, що починаючи з 06.12.2022 у первинного кредитора припинилось право нараховувати відсотки за Договорами від 22.11.2022 №555179429861; від 22.11.2022 №555179429540; від 22.11.2022 №555179429614.
За змістом договору від 22.11.2022 №1232613808897 (пункти 1.6, 1.7) кредит надається строком на 15 днів. 
За змістом Графіку платежів до договору від 22.11.2022 №1232613808897, паспорту договору та розрахунків до договору від 22.11.2022 №1232613808897 загальна вартість кредиту складає 5 194,00 (4000 тіло + 1194 відсотки).
Ураховуючи наведене, починаючи з 07.12.2022 у первинного кредитора, як кредитодавця, було відсутнє право нараховувати відсотки за зазначеним кредитним договором.
Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу є надмірною і неспівмірною зі складністю справи на наданими адвокатом послугами, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. Звертає увагу суду, що позивач надає фінансові послуги за договорами, що містять подібні (а то й ідентичні) умови, відповідно і позовні вимоги до боржників є подібними, а тому робота адвоката зі складення позовної заяви про стягнення заборгованості за подібними за своїм змістом умовами договорів, не вимагає витрачання значного часу.
22.04.2026 Судом зареєстрована відповідь на відзив подана представником позивача, в якій остання зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісних кредиторів, і факторів) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договорів та за який період вона була нарахована. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. У даній справі кредитори є фінансовими установами, а не банками, та не можуть надати виписки по рахунку позичальника. Разом з тим, до матеріалів справи було долучено відповідні розрахунки заборгованості.
Звертає особливу увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будьякі докази на підтвердження належного виконання умов договорів та контр-розрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем. 
Отже, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредиторами розрахунків.
Таким чином, відповідачем не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явився, проте в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, встановив наступні обставини.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 22.11.2022 уклали Договір кредитної лінії № 555179429540.
Укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 3.8 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на Суму кредиту, якою фактично користується Позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка 3,65% річних (0,01% на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору).
Сторони погодили графік платежів, який є додатком №1 до договору, та відповідно до якого за весь строк кредитування ОСОБА_1 повинен сплатити 05.01.2023 – 3000 грн тіла кредиту та 2445,60 грн відсотків.
Договір підписаний відповідачем 22.11.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (СМС-код) – 1151.
Згідно копії довідки №3162_240202205538 від 02.02.2024, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», на підставі договору на переказ коштів ФК-П-21/04-22 від 2021-04-14, 22.11.2022 року здійснило переказ коштів в сумі 3000 гривень на картку № НОМЕР_1 .
Також, між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 22.11.2022 було укладено Договір кредитної лінії № 555179429614.
Укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 3.8 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на Суму кредиту, якою фактично користується Позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка 3,65% річних (0,01% на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору).
Сторони погодили графік платежів, який є додатком №1 до договору, та відповідно до якого за весь строк кредитування ОСОБА_1 повинен сплатити 05.01.2023 – 3000 грн тіла кредиту та 2445,60 грн відсотків.
Договір підписаний відповідачем 22.11.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (СМС-код) – 0792.
Згідно копії довідки №3162_240202205552 від 02.02.2024, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», на підставі договору на переказ коштів ФК-П-21/04-22 від 2021-04-14, 22.11.2022 року здійснило переказ коштів в сумі 3000 гривень на картку № НОМЕР_1 .
Також, між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 22.11.2022 було укладено Договір кредитної лінії № 555179429861.
Укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 3000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 3.8 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на Суму кредиту, якою фактично користується Позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка 3,65% річних (0,01% на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору).
Сторони погодили графік платежів, який є додатком №1 до договору, та відповідно до якого за весь строк кредитування ОСОБА_1 повинен сплатити 05.01.2023 – 3000 грн тіла кредиту та 2445,60 грн відсотків.
Договір підписаний відповідачем 22.11.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (СМС-код) – 5366.
Згідно копії довідки №3162_240202205552 від 02.02.2024, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», на підставі договору на переказ коштів ФК-П-21/04-22 від 2021-04-14, 22.11.2022 року здійснило переказ коштів в сумі 3000 гривень на картку № НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому вказаними вище договорами.
18.12.2023 року ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договорами № 555179429540, № 555179429614, № 555179429861.
У порушення умов вказаних вище Договорів кредитної лінії відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору №555179429861 від 22.11.2022 в розмірі 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; по кредитному договору №555179429540 від 22.11.2022 в розмірі 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; по кредитному договору №555179429614 від 22.11.2022 в розмірі 6661,65 грн, з якої 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3661,65 грн заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Крім того, судом встановлено, що 22.11.2022 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн., строком на 15 днів, за процентною ставкою – 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування ним, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ним до 07.12.2022. Договір підписаний відповідачем 22.11.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором R5L1Y6
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Віва Капітал» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику в розмірі 4000 грн., відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується квитанцією №36908-94214-19563 від 11.11.2022, а також довідкою про ідентифікацією наданою ТОВ «ФК «Віва Капітал» про перерахування коштів в розмірі 4000 грн. на рахунок клієнта ОСОБА_1 .
Отже, судом встановлено, що первісний позикодавець свої зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022 виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
25.05.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 25052023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022.
23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022.
Розмір заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12358,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 8358,00 грн.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як вбачається із матеріалів справи відповідачем ОСОБА_2 кредитні договори підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Таким чином, на підставі укладених між сторонами електронних договорів, які вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», ТОВ «Віва Капітал» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено електронний договір про споживчий кредит.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з вимогами ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.
В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
В ході розгляду справи, позивачем належними та допустимими доказами, підтверджено факт переходу до ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за Договором кредитної лінії №555179429861 від 22.11.2022, Договором кредитної лінії №555179429540 від 22.11.2022, Договором кредитної лінії №555179429614 від 22.11.2022, Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022.
Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.
Однак, суд не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем за Договором кредитної лінії №555179429861 від 22.11.2022, Договором кредитної лінії №555179429540 від 22.11.2022, Договором кредитної лінії №555179429614 від 22.11.2022, Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Судом встановлено, що відповідно до Договору кредитної лінії №555179429614 від 22.11.2022 сторонами визначено строк кредитування 45 днів.
Відповідно до Додатку 1 до Договору позики №555179429614 від 22.11.2022 – Графік платежів, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу – 05.01.2023, сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 2445,60 грн.
Також, відповідно до Договору кредитної лінії №555179429861 від 22.11.2022 сторонами визначено строк кредитування 45 днів.
Відповідно до Додатку 1 до Договору позики №555179429861 від 22.11.2022 – Графік платежів, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу – 05.01.2023, сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 2445,60 грн.
Також, відповідно до Договору кредитної лінії №555179429540 від 22.11.2022 сторонами визначено строк кредитування 45 днів.
Відповідно до Додатку 1 до Договору позики №555179429540 від 22.11.2022 – Графік платежів, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу – 05.01.2023, сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 2445,60 грн.
Також, відповідно до Договору про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022 року визначено, зокрема, строк кредитування - 15 днів.
Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 07.12.2022 року.
Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за договором припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому з 08.12.2022 позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним договором позики у розмірі 1194,00 грн. – за період з 22.11.2022 року по 07.12.2022 року (4000 грн. х 1,99 % (процентна ставка) : 100% = 79,6 грн. х 15 днів = 1194,00 грн.).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за Договором кредитної лінії №555179429614 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн; Договором кредитної лінії №555179429861 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн; Договором кредитної лінії №555179429540 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн; Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022 в розмірі 5194,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 4000,00 грн., заборгованості за відсотками – 1194,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, Суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Отож, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, а саме на 66,57 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1772,35 грн. (2662,40/100%х66,57%) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8654,10 грн (13000/100%х66,57%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі наведеного та керуючись статтями ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії №555179429614 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії №555179429861 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії №555179429540 від 22.11.2022 в розмірі 5445,60 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 3000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2445,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №1232613808897 від 22.11.2022 в розмірі 5194,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі – 4000,00 грн., заборгованості за відсотками – 1194,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 1772,35 грн. судового збору та 8654,10 грн. витрат на правничу допомогу.
Копію рішення суду направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса місця знаходження: вул.Ґедройца Єжи, буд.6, офіс 521, м.Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Головуючий суддя    	В. Л. Дзюбич