ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2026 року справа №200/9238/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 р. у справі № 200/9238/25 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності,- 

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність (у вигляді відмови) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , згідно ч. 1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії у розмірі 400 317,63 гривень, що підлягала виплаті при житті померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру за вислугою років МВС;
- стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь ОСОБА_1 , в порядку ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсію у розмірі 400 317,63 гривень, що підлягала виплаті при житті померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру за вислугою років МВС
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті в порядку ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії у розмірі 400317,63 гривень, що підлягала виплаті при житті померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру за вислугою років МВС.
Стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсію у розмірі 400317,63 гривень, що підлягала виплаті при житті померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру за вислугою років МВС.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів зазначає, що статтею 61 Закону №2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
Оскільки Позивач не зверталася до Головного управління з заявою про виплату недоодержаної померлим пенсії позовні вимоги є передчасними.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
ОСОБА_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 .
Позивач є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 .
Чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний запис №1372 і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку відповідача та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №200/5238/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 листопада 2022 року №30864 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Донецькій області” №33/25-2574 від 14.11.2022, виданої станом на листопад 2019 року, згідно постанови КМУ №988 від 11.11.2015 “Про грошове забезпечення поліцейських НП”; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019 на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням довідки ДУ “ТМО МВС України по Донецькій області” №33/25-2574 від 14.11.2022, про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , за листопад 2019 року, згідно постанови КМУ від 11.11.2015 “Про грошове забезпечення поліцейських НП”, із урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі №200/4813/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_2 з 01 липня 2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, до призначеної пенсії, та одночасному незаконному зменшені основного розміру моєї пенсії до 70% та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ), з 01 липня 2023 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області при перерахунку пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ), на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року у справі №200/5238/22, застосувати основний розмір розміру пенсії 90 %, встановлений ОСОБА_2 пожиттєво при виході на пенсію.
В результаті перерахунку пенсії у відповідача виникла перед ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій з 01.12.2019 року пенсії, що підтверджується розрахунком нарахованої та фактично виплаченої пенсії відповідно до якого нараховано боргу відповідно до рішення суду від 06.03.2023 №200/5238/22 (грн) - 205509.71 грн., нараховано боргу відповідно до рішення суду від 14.12.2023 №200/4813/23 (грн) - 194807.92 грн. Загальна сума боргу складає 400317,63 грн.
Після смерті чоловіка, позивач звернулася до відповідача із заявою від 15.10.2025 з проханням виплатити їй недоотриману при житті ОСОБА_1 пенсію в порядку ст. 61 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.
Відповідачем надано відповідь від 30.10.2025 №0500-0203--8/113383 та повідомлено, що заяви встановленого зразка про виплату недоодержаної пенсії від позивача не надходило.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, регулюються Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 51 Закону №2262 визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно з частинами 1-2 ст. 63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Відповідно до ст. 61 Закону України № 2262-XII, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Наведенні приписи Законів України № 2262 та № 1058 узгоджуються із приписами ст. 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно з п.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Форма цієї заяви затверджено додатком № 4 до зазначеного Порядку.
Згідно з п. 9 розділу II Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог Порядку 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені п.12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються, у тому числі батькам або іншим членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , позивач надала у межах 6 місячного строку заяву про виплату неодержаної померлим пенсії.
Наявна в матеріалах справи заява позивача, якою вона повідомила відповідача про намір отримати недоотриману пенсію померлого чоловіка написана позивачем, зазначена заява містить всі необхідні реквізити такої заяви, що визначені у затвердженій додатком № 4 до Порядку № 3-1 формі заяви. До заяви додані: документи, що підтверджують родинні зв`язки із померлим - свідоцтво про шлюб та паспортні відомості заявника; смерть пенсіонера - свідоцтво про смерть та документи, що містять банківські реквізити, на які відповідач має виплатити суму недоотриманої померлим пенсію. Тобто, позивачем вчинено всі залежні від нього дії, вчинення яких передбачено законодавством для отримання неотриманої за життя померлим пенсії.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 року у справі №200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
З огляду на викладене вище та враховуючи здійснення позивачем всіх залежних від нього дій спрямованих на отримання відповідних виплат у межах встановлених шести місяців після смерті пенсіонера, відсутність документів, які б свідчили про здійснення виплати цієї суми померлому чоловіку позивача або позивачу, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у виплаті позивачу суми недоотриманої пенсії померлим та наявність правових підстав для виплати суми пенсії померлого ОСОБА_2 , що були нараховані на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справі від 06.03.2023 №200/5238/22, від 14.12.2023 №200/4813/23, але залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 р. у справі №200/9238/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 р. у справі №200/9238/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2026 року. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко