Єдиний унікальний номер 205/7950/26
Номер провадження3-зв/205/2/26

Новокодацький районний суд міста Дніпра
  	  	Провадження № 3-зв/205/2/26 Справа № 205/7950/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року     м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В. В. про самовідвід, 
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В. В. надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
22 червня 2026 року головуючою суддею Шиян В. В. було заявлено самовідвід, який мотивований тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 , яка займала посаду помічника судді Шиян В. В., а тому, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, останньою було заявлено самовідвід.
Ознайомившись з вказаною заявою, доходжу висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «самовідвід судді» та порядку його вирішення. 
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З положень ст. 80 КПК України слідує, що за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим.
З заяви про самовідвід видно, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 , яка займала посаду помічника судді Шиян В. В і ця обставина може викликати сумнів у стороннього спостерігача в неупередженості судді щодо об`єктивності розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи зазначене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та вважаю за можливе розглянути заяву про самовідвід судді в межах справи про адміністративне правопорушення, що буде направлено на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.
Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. 
Як зазначено в пунктах 69-70 рішення ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року (Заява N 4785/02), застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді Б., певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). 
У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).
Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 268, 283, 285 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:
Заяву судді Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В. В. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (справа №205/7950/26) задовольнити.
Відвести суддю Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В. В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Справу №205/7950/26 передати до канцелярії Новокодацького районного суду міста Дніпра для здійснення повторного автоматизованого розподілу. 
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя         Г. П. Калініченко