Справа № 450/423/26 
Провадження № 1-кп/450/364/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025140000001266 від 05.12.2025 відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гута, Буського району, Львівської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ФОП, працює водієм ТзОВ «ВІАН-СЕРВІС-ГРУП» не депутат, не адвокат, не являється особою з інвалідністю який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Золочівський район, село Гута,
 
Який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

сторони кримінального провадження: 
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 
захисник обвинуваченого ОСОБА_5 
потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
представник потерпілих ОСОБА_8 

У С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_3 , 05 грудня 2025 року, приблизно о 06 годині 50 хвилин, керуючи автопоїздом в складі сідлового тягача марки "VOLVO FM" р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «BODEX KIS 3WA» р.н НОМЕР_2 та рухаючись автодорогою «Київ-Чоп» 532 км. у селі Ямпіль Львівського району Львівської в напрямку м. Києва, грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху») Розділу 1, п. 2.3 б, д Розділу 2, п.п. 8.7.3 а, ґ, е; 8.10 Розділу 8, п.п. 12.4, 12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну і такими своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме рухаючись в межах населеного пункту із швидкістю 88.. .90 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год., здійснив проїзд дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) додатку 2 ПДР на червоний сигнал світлофора та виїхавши на регульоване перехрестя автодороги «Київ-Чоп» та вул. Шевченка, у с. Ямпіль, допустив зіткнення із автомобілем марки «VOLKSWAGEN TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який в цей час виїхав із вул. Шевченка на автодорогу «Київ-Чоп» справа на ліво відносно напрямку руху автопоїзда на зелений сигнал світлофора.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_9 отримав тупу поєднану травму в вигляді закритих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер праворуч, закритих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9,10,12 ребер ліворуч, переломів остистих відростків 8,9,10,11 грудних хребців, переломів поперечних відростків 1,2,3,4 поперекових хребців ліворуч, крововиливів в діафрагмі, розриву капсули печінки, розриву селезінки, яка ускладнилась лівобічним пневмогемотораксом, гнійним перитонітом, набряком легень, набряком мозку та поліорганною недостатністю, що призвело до його смерті.
Окрім цього, пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , отримала закритий перелом тіла лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження по ознаці довготривалого розладу здоров`я.
Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій особі середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого, тобто злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав на підтвердження відповідні показання, які повністю узгоджуються із формулюванням пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений показав, що з потерпілими він примирився і останні його пробачили, частину спричиненої шкоди, яка не охоплюються страховими виплатами, він відшкодував та планує в майбутньому відшкодовувати. 
Також обвинувачений щиро розкаявся, просить його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому злочину, фактичні обставини злочину не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що призвело до отримання потерпілою середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого. 
Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч. 2 ст. 286 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій особі середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

За вчинене даного злочину обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяв слідству та суду в встановленні істини по справі, чисто сердечно розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведені обставини, та те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та праці, має постійне місце праці, має на утриманні батька який являється особою з інвалідністю 2 групи, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, відшкодування потерпілим спричинену шкоду, яка не охоплюється страховими виплатами, позицію потерпілих та прокурора, які просять обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, про що свідчить їх виступ в судових дебатах та заява, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням вимог ст. 75 КК України. 
Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 працює водієм у ТзОВ «ВІАН-СЕРВІС-ГРУП», транспортний засіб використовує у своїй роботі, вказана робота є його єдиним заробітком для утримання своєї сім`ї, з 2014 року жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України до останнього не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти документально підтверджені прокурором судові витрати на залучення експертів в розмірі 38923,90 грн.
Долею речових доказів розпорядитися відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд, - 
у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чьотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.75 КК України від відбування даного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .
Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 38923 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять три) грн. 90 коп. коштів понесених за залучення експертів.

Заходи кримінального провадження застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.01.2026 – скасувати.
Речовий доказ: автопоїзд в складі сідлового тягача марки "VOLVO FM" р.н. НОМЕР_1 та напівпричеп марки «BODEX KIS 3WA» р.н НОМЕР_2 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_3 (постанова від 05.12.2025).
Заходи кримінального провадження застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2026 – скасувати.
Речовий доказ: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_6 (постанова від 05.12.2025).

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги. 
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення. 

Головуючий: ОСОБА_1