ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року	справа № 380/10473/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) щодо непідготовки та неподання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023;
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, із зазначення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що у зв`язку з прийняттям постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у нього виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023. Вказує, що його представник двічі звертався до відповідача з адвокатськими запитами від 27.10.2025 № Г/0184-1 та від 06.03.2026 № Г/0184-2 щодо підготовки та подання такої довідки, проте відповідач довідку не підготував та до пенсійного органу не подав, що, на думку позивача, є протиправною бездіяльністю, яка порушує його право на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою судді від 25.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та на дату звільнення мав спеціальне звання «капітан міліції», у зв`язку з чим пенсію йому призначено як працівнику органів внутрішніх справ (міліції). Відповідач вказав, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, встановлених законодавством для поліцейських, структуру та порядок обчислення якого визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а не постановою № 704, якою врегульовано грошове забезпечення військовослужбовців. Звернув увагу, що Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» на ім`я позивача вже видавалася оновлена довідка про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року від 27.04.2021 № 4 згідно з Постановою № 988 за прирівняною посадою поліцейського «начальник ізолятора». Крім того, відповідач зазначив, що з 19.11.2019 і до цього часу Кабінет Міністрів України не приймав рішень про зміну розмірів та видів грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), а тому правові підстави для видачі довідки станом на 01.01.2023 із застосуванням Постанови № 704 відсутні.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28.05.2008 Пенсійним фондом України, у якому зазначено вид пенсії «за вислугу років» та орган «МВС України» (особовий рахунок № НОМЕР_2 ).
Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, спеціальне звання на дату звільнення зі служби - «капітан міліції», що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи. Пенсію позивачу призначено як працівнику органів внутрішніх справ (міліції).
Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» на ім`я позивача видавалася довідка про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року від 27.04.2021 № 4 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 за прирівняною посадою поліцейського, що не заперечується сторонами.
27.10.2025 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом № Г/0184-1, у якому просив підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704).
Листом від 04.11.2025 № 31/28/37/3940-аз/05-2025-4018-2025 відповідач повідомив, що відповідно до даних, переданих Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області, інформація про позивача як пенсіонера МВС відсутня, та для належного розгляду запиту просив надати протокол (висновок) про призначення пенсії та довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про те, що позивач отримує пенсію по лінії МВС.
06.03.2026 представник позивача повторно звернувся до відповідача з адвокатським запитом № Г/0184-2 аналогічного змісту, додавши копію довідки № 4 від 27.04.2021 та копію протоколу перерахунку пенсії за пенсійною справою № 1303001412-МВС. Станом на час подання позову відповідь на повторний запит надано не було, довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідач не підготував та до пенсійного органу не подав.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), пунктом 1 якого передбачено, що такі пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018. Додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704 встановлено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Згідно з пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції, дію якої відновлено з 29.01.2020 у зв`язку з визнанням протиправним та скасуванням пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Разом з тим, вирішуючи спір, суд виходить з того, що ключовим у цій справі є питання визначення нормативно-правового акта, яким врегульовано структуру та розміри грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії саме позивача з огляду на категорію служби, яку він проходив.
Як установлено судом, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України (міліції) та звільнений зі служби у спеціальному званні «капітан міліції», пенсію йому призначено як працівнику органів внутрішніх справ (міліції). За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина третя статті 63 Закону № 2262-ХІІ, якою прямо встановлено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, тобто з урахуванням Постанови № 988, а не Постанови № 704.
Постановою № 704 затверджено структуру, тарифні сітки та порядок обчислення грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до переліку яких особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) та поліцейські не входять. Структуру та порядок обчислення грошового забезпечення поліцейських (а отже й осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для цілей перерахунку пенсії в силу частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ) визначено Постановою № 988. Таким чином, Постанова № 704 на правовідносини щодо перерахунку пенсії позивача не поширюється.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічного висновку щодо того, що питання грошового забезпечення для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейських регулюються Постановою № 988 і Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, затвердженими наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, а Постанова № 704 на таких осіб не поширюється, Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 420/11589/22, від 22 травня 2023 року у справі № 560/6825/22, від 04 липня 2023 року у справі № 500/1532/22 та від 22 листопада 2023 року у справі № 380/17793/22.
Крім того, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 квітня 2024 року у справі № 240/1996/23, аналізуючи положення статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та порядків № 988 і № 260, виснував, що при перерахунку пенсії на підставі частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ враховуються лише ті види та додаткові види грошового забезпечення у межах переліків, що передбачені порядками № 988 і № 260, які встановлені законодавством для поліцейських на момент здійснення такого перерахунку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а з огляду на закріплене у частині третій статті 63 Закону № 2262-ХІІ правило вказала, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
При цьому суд враховує, що правові висновки Верховного Суду, на які посилається позивач (зокрема у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 05.03.2024 у справі № 380/19324/23 тощо), сформульовані у правовідносинах щодо перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, грошове забезпечення яких визначається саме Постановою № 704 із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Натомість фактичні обставини цієї справи є відмінними: позивач належить до осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), грошове забезпечення яких для цілей перерахунку пенсії визначається не Постановою № 704, а Постановою № 988. З огляду на встановлену частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування висновків Верховного Суду, ці висновки застосовуються до подібних правовідносин, тоді як спірні правовідносини у цій справі за своїм суб`єктним складом до них не є подібними.
Суд також зважає на те, що збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, є підставою для перерахунку грошового забезпечення лише у тих осіб, розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням яких визначається шляхом множення такого прожиткового мінімуму на тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704. Оскільки до позивача як до особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) така формула обчислення не застосовується, зростання прожиткового мінімуму у 2023 році саме по собі не породжує у нього права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, обчисленого за правилами Постанови № 704.
Водночас перерахунок пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) у силу частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ та пункту 1 Порядку № 45 провадиться у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Як убачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, після 19.11.2019 Кабінет Міністрів України не приймав рішень про зміну розмірів та видів грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) або поліцейських, які б зумовлювали обов`язок відповідача підготувати та подати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії з 01.02.2023.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача підготувати та подати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 саме з урахуванням положень Постанови № 704 та з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 ґрунтуються на нормативно-правовому акті, який до спірних правовідносин не застосовується, а тому є необґрунтованими.
Відповідно, бездіяльність відповідача щодо непідготовки та неподання такої довідки, складеної за правилами Постанови № 704, не може бути визнана протиправною, оскільки обов`язок вчинити саме ті дії, про зобов`язання до яких просить позивач, у відповідача в силу наведених норм не виник.
Суд звертає увагу, що відмова у задоволенні цього позову не позбавляє позивача права у встановленому законом порядку звернутися до уповноваженого органу із заявою про підготовку та подання до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення, обчисленого за правилами, встановленими для поліцейських (Постанова № 988, Порядок № 260), за наявності для цього передбачених законодавством підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, виходячи із заявлених позовних вимог та системного аналізу наведених норм права, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при відмові у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не відшкодовуються. Враховуючи відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.