707/1883/26 
2-а/707/17/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 липня 2026 року   м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Максименко М.В.,
представника позивача Миненко О.В.,
представника відповідача Желізняк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. 04 травня 2026 року адвокат Миненко О.В., в інтересах - ОСОБА_1 звернулася до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносно ОСОБА_1 старшим сержантом Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Радченком В.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7001292 від 10.04.2026 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно з якою останній керував спеціалізованим вантажним фургоном, не маючи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, також на одну задню приводу вісь встановлено шини з різними малюнками протектора, чим порушив п. 31.4.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, правопорушення об`єднані згідно ч.2 ст.36 КУпАП, фіксація на нагрудну бодікамеру номер 965050.
ОСОБА_1 має чинне посвідчення водія з відкритою категорією «В», що не заперечувалося інспектором поліції під час складання постанови. Оскільки автомобіль марки «Volkswagen» LT 46 за своєю масою (4600 кг) відноситься до категорії «С1», а чинне законодавство на час воєнного стану прямо дозволяє водіям з категорією «В» керувати такими транспортними засобами, тому позивач не порушував п. 2.1 «а» ПДР України. Отже, у діях позивача повністю відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування особою, яка не має права керування таким ТЗ), оскільки таке право надано йому Постановою КМУ № 184. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 7001292 від 10.04.2026 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано від Головного управління Національної поліції в Черкаській області належним чином завірену копію постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 7001292 від 10.04.2026, а також копії всіх відеозаписів та фотозображень правопорушення, які були зроблені за допомогою відповідних пристроїв фіксації.
1.3. 18 травня 2026 року представник відповідача за довіреністю Желізняк Ю.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити, також на виконання ухвали суду надала витребувані матеріали. В обґрунтування вказала, що позивач допустив порушення п.2.1 «а» ПДР України, посилаючись при цьому на п.п.3 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2022 № 360 «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану та території України або окремих її місцевостях», який доповнює постанову КМУ № 348 від 22.03.2022, в частині права на керування транспортними засобами категорії «С1» особою, яка має посвідчення водія категорії «В», встановивши тим самим вимоги до водія та відповідні умови. Отже, позивач, маючи категорію на право керування «В» при керуванні транспортним засобом, що мало місце 10.04.2026, має виконати вимоги підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 360 від 25.03.2022, щоб мати право на керування транспортним засобом категорії «С1». Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви повністю, як необґрунтованої. Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат зазначила наступне, подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення допускається виключно за наявності поважних причин неможливості їх надати до вирішення спору по суті.
1.4. 24 червня 2026 року адвокат Миненко О.В., в інтересах - ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 
24 червня 2026 року адвокат Миненко О.В., в інтересах - ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.
1.5. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, просила її задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві, та просила відмовити у задоволенні позову.
1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 227 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
29 червня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 227 КАС України, та у зв`язку зі складністю справи відклав його ухвалення та проголошення на 2 дні - до 01 липня 2026 року об 12 год 30 хв.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.04.2026 серії ЕНА № 7001292, ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 10.04.2026 у м. Золотоноша, вул. 23 Вересня, 76, водій ОСОБА_1 керував спеціалізованим вантажним фургоном, не маючи права на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.126 КУпАП, також на одну задню приводну вісь встановлено шини з різними малюнками протектора, чим порушив п. 31.4.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Правопорушення об`єднано згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП. Фіксація на нагрудну боді камеру 965050. Транспортний засіб марки «Volkswagen» LT 46, н.з. НОМЕР_1 .
Транспортний засіб марки «Volkswagen» LT 46, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є спеціалізованим вантажним фургоном, маса без навантаження 2300 кг, повна маса 4600 кг. 
Згідно з копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 ТСЦ 7141 від 09.01.2026, останній має право на керування транспортними засобами категорії «В». Право на керування транспортними засобами категорії «С1» відсутнє.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно із пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пункту 31.1. ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пунктом 31.4.5. Правил «Колеса і шини» забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності, зокрема, таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.
Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;
г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів. 
3.2. Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2.1. «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За положеннями п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затверджено Постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з п. 4 Положення № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема, до категорії С1 відносяться транспортні засоби, призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів).
3.3. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на час розгляду цієї справи.
3.4. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. У справі, що розглядається поліцейським здійснено накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення двох правопорушень за правилами ст. 36 КУпАП в одній постанові від 10.04.2026 серії ЕНА № 7001292, а саме: порушення п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вимог п. 31.4.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП суд зазначає, що транспортний засіб марки «Volkswagen» LT 46, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є спеціалізованим вантажним фургоном, маса без навантаження 2300 кг, повна маса 4600 кг, а відповідно до п. 2.13. ПДР України, вказаний транспортний засіб належать до категорії «С1». ОСОБА_1 станом на 10.04.2026 мав право на керування транспортними засобами категорії «В». Право на керування транспортними засобами категорії «С1» відсутнє.
Однак, відповідно до п. 1 Положення № 340 особливості допуску громадян до керування транспортними засобами у період воєнного стану та протягом року з дня його припинення або скасування визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами».
Положеннями п.1-1 Постанови Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B.
Тобто, єдиною умовою застосування вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України є період воєнного стану.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває станом на час розгляду справи.
На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія категорії «В» у період строку дії воєнного стану в Україні, а саме 10.04.2026, мав право на керування транспортними засобами категорії «С1», зокрема на керування автомобілем марки «Volkswagen» LT 46, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У межах даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне.
Виходячи із принципу верховенства права, суд приходить до висновку, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням матеріальних норм права.
Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на п. п. 3 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2022 № 360 «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях», яким встановлено, що у період дії правового режиму воєнного станув Україні або окремих її місцевостях право на керування транспортними засобами категорій C, C1 надається особам, які мають посвідчення водія категорії «B» і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C, C1, оскільки як вбачається зі змісту даної постанови вона встановлює порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв в період воєнного стану, а вказаний пункт спрошує процедуру для осіб, які мають посвідчення водія категорії B, в отриманні документу про право керування транспортними засобами категорій C, C1.
Крім того, як зазначалось вище, п.1 Положення № 340 чітко передбачено, що особливості допуску громадян до керування транспортними засобами у період воєнного стану та протягом року з дня його припинення або скасування визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами».
Указані постанови Уряду України регулюють різні за своїм змістом правовідносини - питання безпосереднього допуску до керування транспортними засоби та окремо питання отримання права на таке керування з подальшою видачою посвідчення водія відповідної категорії.
Відтак суд приходить до висновку, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2022 року № 360 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
4.2. Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП суд зазначає, що підставою для притягнення до відповідальності стало порушення позивачем вимог п. 31.4.5. ПДР України, однак працівником поліції в оскаржуваній постанові не вказано підпункт пункту порушеної вимоги ПДР України.
Відповідно до пункту 1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора.
Пунктом 7 розділу 2 вказаних Правил «Класифікація шин» встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.
Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.
З`ясовуючи обставини справи, суд дослідив відеозапис, розміщений на DVD-R диску, який поданий відповідачем. Із зазначених доказів чітко не вбачається, що на одній осі ТЗ, яким керував позивач, були шини з різним типом малюнком протектора.
Підпунктом «г» пункту 31.4.5. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за умови, коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних.
Суд зауважує, що законодавець не ототожнює поняття «різні малюнки протектора», як це передбачено для легкових автомобілів, та поняття «різні типи малюнків протектора», як це передбачено для вантажних автомобілів.
За визначенням п.1.10 ПДР України вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Сторонами не ставиться під сумнів, що позивач керував саме вантажним автомобілем.
Суд звертає увагу, що за змістом пп. «г» п. 34.1.5. ПДР України різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, різний малюнок протектора - для легкового автомобіля.
З дослідженого відео вбачається, що працівником поліції лише мимохідь зафіксовано колеса та малюнок протектору, однак не встановлено типу протекторів шин, без визначення візуальної відмінності яких не можливо цілком з`ясувати спірні обставини справи. За відсутності спеціальних знань неможливо встановити чи є це різниця у типу малюнку протектора, чи лише у малюнку протектора, чи це є різниця між радіальними і діагональними шинами тощо. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення цієї різниці не пояснює.
Також інспектором не складався протокол огляду транспортного засобу або схема на предмет встановлення типу малюнку протектора на шинах однієї вісі як доказ у розумінні вимог статті 251 КУпАП.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
У даному випадку, на обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).
При цьому, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, згідно з принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
4.3. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що відповідач всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України не надав доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, а тому оскаржувану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю доказів складу правопорушення в діях позивача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа.
Позивачем сплачений судовий збір в сумі 665,60 грн, що підтверджується квитанцією від 04.05.2026. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови у повному обсязі, вказану суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача.
5.2. У позовній заяві сторона позивача надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи і який включає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 10 000,00 грн. Сторона позивача повідомила, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову серії ЕНА № 7001292 від 10.04.2026, винесену старшим сержантом Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області Радченком В.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн - скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, код ЄДРПОУ 40108667, місцезнаходження: вул. Смілянська, буд. 57, м. Черкаси, Черкаська область.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:  Н.  С.  Волкова