СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/25937/25
пр. № 2/759/3592/26
29 квітня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., позивача - ОСОБА_1 , представника позивачів адвоката - Скворцової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у грудні 2025 року звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 вересня 1995 року позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі родини : дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ордеру № 607 на право заняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку за підписом заступника АТ тр. «Київміськбуд 2» було надано жиле приміщення 13,23 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 . Жиле приміщення знаходилось у відомчому будинку ЖКК тр. ДБК -3.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася друга донька у родині ОСОБА_6 , яка була зареєстрована батьками, наймачами вказаного приміщення 05 вересня 2001 року за адресою реєстрації та проживання у квартирі АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина позивача та матір позивачок ОСОБА_4 померла, що підтверджується її свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.12.2024 року, у зв`язку з чим була знята з реєстрації у житловому приміщенні у квартирі АДРЕСА_1 . 
Зі слів ОСОБА_4 позивачам було відомо що вона начебто займалась приватизацією означеної квартири наданої їх родині на підставі ордеру № 607. Після її смерті виявилось що належного оформлення квартири не відбулось. Тому позивачі зайнялись цим питанням тільки у 2025 році.
Позивачка ОСОБА_1 , діюча від свого імені та на підставі довіреності від імені інших позивачів, подала відповідачу заяву від 05 квітня 2025 року про видачу ордеру № 607 на житлове приміщення у зв`язку із зміною статусу житлового будинку по АДРЕСА_2 згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10 грудня 2010 року № 1112.
На своє звернення від 05.04.2025 року позивачка ОСОБА_1 отримала відповідь Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо видачі ордеру з поясненнями що у Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації розглянуто звернення від 05.04.2025 (наш вхід. № 107/О11/Т-647 від 05.06.2025) щодо видачі ордера на займане жиле приміщення у будинку АДРЕСА_3 та повідомлено про те що, Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.04.98 р. №713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії «Київміськбуд» визнано таким що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 25.07.83 № 1269 «Про реєстрацію будинків для малосімейних №№ 20-а, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 (зараз АДРЕСА_5 ) які сімейних гуртожитків для тимчасового проживання малих сімей працівників Головкиївміськбуду» (зі змінами внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 20.06.2003 № 1101). Пунктом 2, цього розпорядження, визначено «..Районним у м. Києві державним адміністраціям за місцем знаходження сімейних гуртожитків, за поданням холдингової компанії «Київміськбуд», надати жилі приміщення громадянам, які в них проживають та перебувають на квартирному обліку. У зв`язку з тим, що до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не надходило подання холдингової компанії «Київміськбуд» про надання жилого приміщення квартири АДРЕСА_6 відсутні законні підстави для вирішення вказаного питання.
Позивачка ОСОБА_1 , діюча від свого імені та на підставі довіреності від імені інших позивачів, 01 травня 2025 року подала відповідачу пакет документів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 . За наслідками розгляду документів отримала лист від 20 травня 2025 року № 32\50 про відмову у приватизації із зазначенням певних причин. Зазначено що заява та пакет документів (вхід. № 155 від 01.05.2025) розглянуті 20.05.2025 на засіданні органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. За результатами розгляду повідомили приватизація державного житла здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Порядок передачі квартир у власність громадян визначено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України 16.12.2009 № 396 (далі - Положення). Пунктом 1 8 цього Положення визначені /документи, які громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї квартиру, подає до органів приватизації.
Жилий будинок АДРЕСА_3 переданий до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 в статусі жилого будинку. Інформація про розташування сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня.
Після розгляду наданих, документів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 позивачам відмовлено у приватизації квартири у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі. 
Питання приватизації квартири АДРЕСА_1 буде розглянуто при умові надання повного пакету документів, визначених чинним законодавством України. - технічний паспорт на квартиру не відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи в сфері будівництва».
Так, зібравши всі необхідні документи, зробивши новий технічний паспорт на житлове приміщення, отримавши належним чином завірену копію ордеру у Центрі комунального сервісу, позивачка ОСОБА_1 діючі в своїх інтересах а також інтересах інших членів родини батька та сестри на підставі довіреностей, знову звернулась до органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, де їй в усному порядку було повідомлено про неможливість оформлення майна у порядку приватизації у зв`язку з тим що ордер видано позивачам на сімейний гуртожиток за означеною адресою, але означений будинок АДРЕСА_3 переданий до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 в статусі жилого будинку.
Тож, мається невідповідність між документами поданими позивачами на приватизацію а саме ордером № 607 від 29.09.1995 року на право заняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , та статусом будинку за означеною адресою. Означену невідповідність позивачі виправити у позасудовому порядку не мають можливості та отримати інший ордер ніж той що мається на вказане приміщення не можуть.
Працівники органу приватизації порадили позивачам звернутися до суду з приводу визнання за ними права користування житловим приміщенням у житловому будинку за означеною адресою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 року справу розподілено судді Ключнику А.С.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року позовну заяву позивачів залишено без руху (а.с. 36).
11.11.2025 позивачами подано до суду заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43).
03.12.2025 року до Святошинського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представником відповідача заперечує проти поданого позову зазначаючи, що на підставі ордеру № 607 на право заняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку за підписом заступника АТ «Київміськбуд 2» було надано жиле приміщення 13,23 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у складі родини : дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 . Вищезазначене жиле приміщення знаходилось у відомчому будинку ЖКК ДБК -3.
Позивач ОСОБА_1 зверталася до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогою видати ордер на займане житлове приміщення. Останнє звернення від 05.04.2025 (вхідний № 107/О11/Т-647 від 05.06.2025) було розглянуто у встановленому законом порядку. 
За результатами розгляду повідомлено про відсутність законних підстав для видачі ордера, оскільки до адміністрації не надходило подання (клопотання) холдингової компанії «Київміськбуд», що є обов`язковою умовою згідно з розпорядженням КМДА № 713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд".
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.04.1998 № 713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд" визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 25.07.1983 № 1269 "Про реєстрацію будинків для малосімейних N N 20-а, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 як сімейних гуртожитків для тимчасового проживання малих сімей працівників Головкиївміськбуду" , яким будинок за адресою АДРЕСА_8 визначався як сімейний гуртожиток.
Таким чином, з моменту втрати чинності рішенням №1269 від 25.07.1983 року, житловий будинок припинив фунціонувати як гуртожиток, а його правовий статус було змінено на звичайний житловий будинок з квартирами, до яких застосовується інший правовий режим щодо надання житла.
Жилий будинок АДРЕСА_2 передано до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» саме в статусі житлового будинку. Інформація про наявність у цьому будинку сімейного гуртожитку - відсутня.
Пунктом 2 розпорядження КМДА №713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд", прямо встановлено, що районні державні адміністрації надають житлові приміщення у таких будинках лише за поданням холдингової компанії «Київміськбуд».
Протягом тривалого періоду - з моменту передачі будинку до сфери управління РДА у 2010 році і до теперішнього часу - жодного подання від «Київміськбуд» щодо видачі ордеру на ім`я позивача не надходило.
Без зазначеного подання районна адміністрація не має правових повноважень приймати рішення про надання або відмову у наданні ордера, оскільки таке рішення буде прийняте з порушенням визначеної процедури та поза межами компетенції органу місцевої виконавчої влади.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до відкритого судового розгляду по суті (а.с. 132).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат - Скворцова О.В. підтримали вимоги позовної заяви у повному обсязі з підстав викладених в ній.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи 29 вересня 1995 року позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі родини : дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ордеру № 607 на право заняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку за підписом заступника АТ тр. «Київміськбуд 2» було надано жиле приміщення 13,23 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 . Жиле приміщення знаходилось у відомчому будинку ЖКК тр. ДБК -3.
ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина позивача та матір позивачок ОСОБА_4 померла, що підтверджується її свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.12.2024 року, у зв`язку з чим була знята з реєстрації у житловому приміщенні у квартирі АДРЕСА_1 . 
Зі слів ОСОБА_4 позивачам було відомо що вона начебто займалась приватизацією означеної квартири наданої їх родині на підставі ордеру № 607. Після її смерті виявилось що належного оформлення квартири не відбулось. Тому позивачі зайнялись цим питанням тільки у 2025 році.
Позивач ОСОБА_1 зверталася до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогою видати ордер на займане житлове приміщення. Останнє звернення від 05.04.2025 (вхідний № 107/О11/Т-647 від 05.06.2025) було розглянуто у встановленому законом порядку.
За результатами розгляду повідомлено про відсутність законних підстав для видачі ордера, оскільки до адміністрації не надходило подання (клопотання) холдингової компанії «Київміськбуд», що є обов`язковою умовою згідно з розпорядженням КМДА № 713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд".
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.04.1998 № 713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд" визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 25.07.1983 № 1269 "Про реєстрацію будинків для малосімейних N N 20-а, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 як сімейних гуртожитків для тимчасового проживання малих сімей працівників Головкиївміськбуду" , яким будинок за адресою АДРЕСА_8 визначався як сімейний гуртожиток.
Таким чином, з моменту втрати чинності рішенням №1269 від 25.07.1983 року, житловий будинок припинив функціонувати, як гуртожиток, а його правовий статус було змінено на звичайний житловий будинок з квартирами, до яких застосовується інший правовий режим щодо надання житла.
Жилий будинок АДРЕСА_2 передано до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» саме в статусі житлового будинку. Інформація про наявність у цьому будинку сімейного гуртожитку - відсутня.
Пунктом 2 розпорядження КМДА №713 «Про використання за цільовим призначенням жилої площі в будинках, які належать холдинговій компанії "Київміськбуд", прямо встановлено, що районні державні адміністрації надають житлові приміщення у таких будинках лише за поданням холдингової компанії «Київміськбуд».
Протягом тривалого періоду - з моменту передачі будинку до сфери управління РДА у 2010 році і до теперішнього часу - жодного подання від «Київміськбуд» щодо видачі ордеру на ім`я позивача не надходило.
Без зазначеного подання районна адміністрація не має правових повноважень приймати рішення про надання або відмову у наданні ордера, оскільки таке рішення буде прийняте з порушенням визначеної процедури та поза межами компетенції органу місцевої виконавчої влади.
Згідно зі статтями 61, 64, 65 Житлового кодексу України, право користування житловим приміщенням виникає виключно на підставі рішення компетентного органу, оформленого відповідним документом (ордером або договором найму).
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово підкреслював, що суд не може створювати для особи нове право користування житлом, якщо відсутні передбачені законом підстави його виникнення (Постанова КЦС ВС від 21.08.2024 № 462/7300/20 (61-3945св24). 
Принцип законності діяльності органів державної влади визначений статтею 19 Конституції України. 
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12 ЦК України особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.
Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.
Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17).
Як вбачається з позовної заяви, позивачі у даному спорі визначили спосіб захисту свого порушеного права шляхом пред`явлення позову до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням.
Однак, будь-яких доказів, що таке право позивачів на користування житловим приміщенням зі сторони відповідача порушується, невизнається або оспорюється - суду не надано.
Правовідносини які склалися між сторонами судового процесу стосуються права позивачів на приватизацію спірного приміщення, яке може бути реалізовано при дотриманні визначеної Законом процедури. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 61, 64, 65 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 29.04.2026 року. 

Суддя Ключник А.С.