Справа № 420/1475/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, секретаря Наталії ПЕРЕБИЙНІС, за участю представника відповідача Максима ШУШУЛЯКОВА,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області податкові повідомлення-рішення:
- № 0912450-2411-1504, яким позивачці визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем: "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості", податковий період 2024 рік, у розмірі 7188,75 грн. щодо об`єкту будівля "КОРМОЦЕХУ" загальною площею 322.5 кв.метри;
- № 0912449-2411-1504-UA51120090000035170, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем: "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості", податковий період - 2024 рік, у розмірі 47812,82 грн. щодо об`єкту "КОРІВНИК", загальною площею 3367.1 кв.метри;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС України в Одеській області витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є власником об`єктів нежитлового майна: будівлі "КОРМОЦЕХУ" загальною площею 322.5 кв.метри, приміщення "КОРІВНИК", загальною площею 3367.1 кв.метри, за адресою: Одеська область, Колимський (нині - Подільський) район, с/рада Писарівська. Вказане нежитлове майно не є об`єктом оподаткування податку на майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки відповідно до п.п."ж" п.п.266.2.2 п.266.6 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), які віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Позивачка стверджує, що має статус сільськогосподарського товаровиробника. Є власницею кількох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на яких самостійно вирощувала сільськогосподарські культури, в підтвердження чого надала довідку старости с. Писарівка. Належні їй будівлі, щодо яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивачка використовує для зберігання вирощеної сільськогосподарської продукції, для обслуговування, ремонту та зберігання сільськогосподарської техніки, необхідної для обробки землі та інш. Позивачка є співзасновницею фермерського господарства "Ексклюзив", що підтверджує наявність у неї необхідних знань та навичок для здійснення сільськогосподарської діяльності.
Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначено на 26.02.2026.
06.02.2026 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує. Згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС, які відповідають відомостям Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у позивачки станом на дату формування податкових повідомлень - рішень на праві власності перебувають/перебували наступні об`єкти нерухомого майна: - об`єкт нерухомого майна, будівля КОРМОЦЕХУ загальною площею 322,5 кв.м, за адресою: Одеська область, Колимський (нині - Подільський) район, с/рада Писарівська,, право власності з 26.08.2020, реєстраційний номер 2153407551225; - об`єкт нерухомого майна, КОРІВНИК загальною площею 3367,1 кв.м, за адресою: Одеська область, Колимський (нині - Подільський) район, с/рада Писарівська,, право власності з 17.02.2020, реєстраційний номер 1700726951225. Керуючись статтями 266 та 102 ПК України в автоматичному режимі згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС, на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 сформовано податкові повідомлення-рішення форми "Ф", які є предметом розгляду по справі. Основними умовами, які дають підстави платнику податку не враховувати належні йому об`єкти нерухомого майна у складі об`єктів оподаткування по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, є: належність власника таких об`єктів до сільськогосподарських товаровиробників; належність будівель та споруд до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271) НК 018:2023; ненадання власниками таких об`єктів в оренду, лізинг, позичку.
Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування. Однак, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі сільськогосподарського призначення не може бути достатньою підставою для звільнення платника від оподаткування. Законодавець ключовим критерієм обрав як функціональне призначення будівлі так і належність конкретному суб`єкту-платнику. Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно - правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Згідно з Національним класифікатором будівель та споруд НК 018-2023, затвердженим наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 №3573, до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" належать будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інші. Отже, до фізичних осіб - сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Податковим кодексом України (спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини), відносять фізичних осіб - підприємців, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснюють операції з її постачання. Враховуючи зазначене, підстави для застосування положення "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України до зазначеного об`єкту нежитлової нерухомості - відсутні.
В підготовче судове засідання 26.02.2026 прибув представник відповідача, позивачка не прибула в судове засідання.
Розгляд справи відкладений на 26.03.2026.
25.03.2026 відповідач надав додаткові пояснення у справі, в яких зокрема зазначається, що згідно інформаційно - комунікаційної системи ДПС ОСОБА_1 не надавала до Головного управлінні ДПС в Одеській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (довідка 20-ОПП). Платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (п. 8.1 розд. VШ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок №1588).
В судове засідання 26.03.2026 позивачка не прибула, надавши клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою від 30.03.2026 суд витребував від сторін додаткові докази. 
07.04.2026 позивачка надала пояснення, в якому, звертає увагу, що спірні будівлі використовуються нею для зберігання вирощеної продукції та сільгосптехніки. Позивачка зазначила, що є співвласницею фермерського господарства "Ексклюзив", ЄДРПОУ 43445267, що підтверджує наявність у позивачки необхідних знань та навичок для здійснення сільськогосподарської діяльності. Згідно абзацу 4 підпункту 165.1.24 пункту 165.1 ст.165 ПК України у разі продажу власної сільськогосподарської продукції отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 12 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (станом на 01 січня 2024 року розмір мінімальної заробітної плати складав 7100 грн., тому дохід до 85200 грн. (7100x12) не підлягав оподаткуванню). Загальна площа належних їй земельних ділянок є незначною, тому вартість вирощеної сільгосппродукції у 2024 році не перевищувала 85200 грн., тому позивачка не мала обов`язку подавати відповідну податкову декларацію. Переважну більшість вирощеної продукції позивачка використала для власних потреб, зокрема, вирощена пшениця була перероблена в борошно, а вирощений соняшник - в олію для власного споживання родини та близьких родичів. Частина цієї продукції була використану в якості корму для домашньої птиці (курей, гусей). Незначна кількість сільгосппродукції була реалізована.
Відповідач надав суду 17.04.2026 довідку про те, що ОСОБА_1 не зареєстрована фізичною особою - підприємцем, фермерське господарство "Ексклюзив" (код ЄДРПОУ 43445267) не подавало звітність за 2020 - 2026 роки, нерухоме майно за господарством не зареєстровано.
23.04.2026 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, та розпочато розгляд справи по суті.
Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.
23.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 як фізичній особі на праві приватної власності належать об`єкти нежитлового нерухомого майна, зокрема:
- будівля "КОРМОЦЕХУ" загальною площею 322.5 кв. метри, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №397528789 від 02 жовтня 2024 року, реєстраційний номер об`єкта 2153407551225, номер відомостей про речове право 37897921, тип речового права - право власності, дата державної реєстрації 26 серпня 2020 року;
- приміщення "КОРІВНИК", загальною площею 3367.1 кв. метри, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №3975200063 від 02 жовтня 2024 року, реєстраційний номер об`єкта 1700726951225, номер відомостей про речове право 29046716, тип речового права - право власності, дата державної реєстрації 20 листопада 2018 року.
Крім того, ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме:
кадастровий номер 5122580400:01:002:0059 площею 1.5100 га, (Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223515943 від 10 вересня 2020 року), 
кадастровий номер 5122580400:01:002:0058 площею 1.5099 га (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223514280 від 10 вересня 2020 року); кадастровий номер 5122580400:01:002:0057 площею 1.5100 га (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223511940 від 10 вересня 2020 року). Позивачка стверджує, що вказані земельні ділянки не здає в оренду, на цих земельних ділянках протягом 2023-2024 р.р. самостійно вирощувала сільськогосподарські культури.
Позивачка посилається на використання нерухомого майна для зберігання вирощеної мною сільськогосподарської продукції, а також для ремонту та зберігання у міжсезоння сільськогосподарської техніки, необхідної для обробки землі. Надано суду довідку старости с.Писарівка Подільського району Одеської області від 19.08.2025 року про те, що приміщення кормоцеху та корівника використовувались ОСОБА_1 для сільськогосподарського виробництва у 2024-2025 рр., у тому числі для зберігання власно вирощеної сільгсоппродукції, ремонту та зберігання належної сільгосптехніки.
20 червня 2025 року ГУ ДПС України в Одеській області щодо цього нерухомого майна видані податкові-повідомлення рішення:
№ 0912450-2411-1504, яким позивачці визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем: "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості", податковий період - 2024 рік, - у розмірі 7188,75 грн. щодо об`єкту - будівля "КОРМОЦЕХУ" загальною площею 322,5 кв. метри;
- № 0912449-2411-1504-UA51120090000035170, яким мені визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем: "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості", податковий період - 2024 рік, - у розмірі 47812,82 грн. щодо об`єкту - "КОРІВНИК", загальною площею 3367,1 кв. метри.
Позивачка стверджує, що отримала податкові повідомлення-рішення 19.08.2025 року.
Податкові повідомлення-рішення позивачка вважає протиправними, тому звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПКУ платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 ПК України).
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України). 
Пунктом 266.2 стаття 266 ПКУ визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування. Не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку ( підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 в редакції Закону № 2628-VIII від 23.11.2018);
У спірних правовідносинах суд звертає увагу, що застосування підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ передбачає наявність трьох умов, а саме: 
віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення; 
власник цього об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником; 
вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.
Правовий статус будівль позивачки не є спірним питанням. Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором України будівель та споруд ДК 018-2000. Відповідно до Державного класифікатора будівлі, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства"). До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.
За технічними характеристиками належні позивачу на праві приватної власності будівлі підпадають під визначення об`єктів, що звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведеному у підпункті "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Однак, віднесення нежитлової будівлі до відповідного класу не є безумовною підставою для віднесення фізичної або юридичної особb, яка нею володіє, до осіб на яких розповсюджується податкова пільги, визначена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Необхідним для з`ясування у цій справі також є питання того, чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Відповідно до визначення, яке міститься в пп. 14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання. 
Таким чином, при визначені права особи на податкову пільгу, передбачену підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, слід застосувати термін сільськогосподарський товаровиробник? вжитий у підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.
Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №0340/1905/18.
Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-111, яким є фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією. 
Крім цього, згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції- це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.
Відповідно до статті 1ЗаконуУкраїни "Про особисте селянське господарство" особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживаннясільськогосподарської продукції, реалізації и надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Діяльність, пов`язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.
Статтею 3 Закону України "Про особисте селянське господарство" передбачено, що дія цього Закону поширюється на фізичних осіб, яким у встановленому законом порядку передано у власність або оренду земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про особисте селянське господарство" до майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать земельні ділянки, жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім`ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку.
Належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець).
Документи, надані позивачкою, не підтверджують наявності у неї статусу "сільськогосподарського товаровиробника". Так, вирощування сільськогосподарської продукції для власних потреб на землях особистого селянського господарства означає, що позивачка є виробником сільськогосподарської продукції, але це не робить автоматично "сільськогосподарським товаровиробником" у розумінні податкового законодавства. Фізична особа, що вирощує сільгосппродукцї для себе є виробником власної сільгосппродукції. Доходи від продажу такої продукції не оподатковуються ПДФО та військовим збором, якщо продукція вирощена на земельних ділянках для садівництва, будівництва житлового будинку або ОСГ, а сукупний розмір ділянок не перевищує 2 га. Для звільнення від податків при продажу необхідно надати довідку (форма № 3ДФ), що підтверджує вирощування продукції власноруч. 
Сільськогосподарським товаровиробником є особа, яка не лише вирощує, а й займається переробкою та реалізацією продукції.
Доказів вирощування, переробки та реалізації (продажу) позивачкою власної сільгосппродукції суду не надано. Отже, ОСОБА_1 не є "сільськогосподарським товаровиробником" у розумінні норм ПКУ.
Те, що позивачка є одним із засновником (співвласником) фермерського господарства не є доказом того, що належні їй нежитлові будівлі використовуються позивачкою через створене фермерське господарство - у виробничому процесі ФГ "Ексклюзив". Відповідач надав суду довідку про те, що фермерське господарство "Ексклюзив" (код ЄДРПОУ 43445267) не подавало звітність за 2020 - 2026 роки, нерухоме майно за господарством не зареєстровано.
Враховуючи зазначене, підстави для застосування положення "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України до зазначеного об`єкту нежитлової нерухомості - відсутні.
Згідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, про безпідставність заявлених позовних вимог та правомірність дій відповідача при винесенні податкових повідомлень-рішень.
В задоволенні позову суд відмовляє. Підстав для стягнення судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 20.06.2025 № 0912450-2411-1504, № 0912449-2411-1504-UA51120090000035170, якими визначено суму податкових зобов`язань за платежем: «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», за 2024 рік. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складений 30.04.2026.
Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.