П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24855/25	

Категорія: 106000000	Головуючий у суді І інстанції: Скупінська О. В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюка Г.В.	
суддів: 	Федусика А.Г.	
 	Шляхтицького О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність (дії) щодо безпідставного не нарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (з 22 серпня 2022 року по 01 вересня 2022 року), у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168);
- зобов`язати нарахувати додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (з 22 серпня 2022 року по 01 вересня 2022 року), у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до Постанови №168 з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 25.02.2022 по 22.04.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . З моменту мобілізації приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності.
Позивач указує, що 16 липня 2022 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Олександрівка, Херсонського району, Херсонської області одержав травмування: Мінно-вибухова травма, струс головного мозку, забій шийного та поперекового відділів хребта. Даний факт підтверджується довідкою від 14.08.2022 за №4862 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Після отриманого поранення був евакуйований до Миколаївського госпіталю м. Миколаїв.
Зокрема, з 22.08.2022 по 01.09.2022 позивач лікувався в КНП «ООКЛ» «ООР» з діагнозом: Гостра вертеброгенна лівобічна люмбоішиалгія, виражений больовий синдром з м`язово тонічним компонентом, гіпостензія за корінцевим типом L4, L5 зліва, порушення функції статики та ходи. Кили дисків L1-L2 ( до 3.5 мм), L2-L3 ( до 3.5 мм), L3-L4 (до 6.5 мм), L4-L5 ( до 6мм), L5-S1 ( до 3 мм). ЗЧМТ, струс головного мозку (мінно вибухова травма – 16.07.2022р), помірні цефалгічний та вестибуло атактичний синдроми. Двобічна гостра сенсоневральна туговухість. OU – ангіоспазм сітківки. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Дане стаціонарне лікування підтверджується випискою №15015 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.
Однак, відповідач не нарахував та не виплатив додаткову грошову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період перебування на стаціонарному лікуванні.
Позивач вважає, що він набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн відповідно до пункту 1 Постанови №168 за період стаціонарного лікування (з 22.08.2022 по 01.09.2022).
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168, у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період стаціонарного лікування (з 22.08.2022 по 01.09.2022), протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Мотиви апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку зазначивши, що для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови №168, має існувати факт стаціонарного лікування після отриманого тяжкого поранення.
Скаржник вважає, що Постанова №168 не встановлює вимоги щодо отримання додаткової винагороди лише особами, які перебувають на стаціонарному лікуванні після отриманого тяжкого поранення.
Вимога щодо тяжкості отриманого поранення стосується лише для виплати додаткової винагороди за період перебування у відпустці для лікування після поранення, а період стаціонарного лікування має оплачуватись незалежно від ступеня тяжкості отриманого поранення.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справу судом апеляційної інстанції розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що, відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 26.02.2022 по 22.04.2025.
Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 11.07.2024 №664 (а.с.23-24), солдат за мобілізацією ОСОБА_1 за наслідками перенесення МВТ (16.07.2022), отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби та травму, пов`язану із захистом Батьківщини, яка відноситься до травм легкого ступеню.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2022 №4862 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 16.07.2022 одержав травмування: мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного та поперекового відділів хребта.
Травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.11).
Відповідно до виписки №15015 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ООКЛ» «ООР», ОСОБА_1 надійшов до відділення неврології 22.08.2022, дата виписки – 01.09.2022 (пункт 5) (а.с.18-20).
Повний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку (мінно-вибухова травма – 16.07.2022) (окрім іншого) (пункт 6).
Окрім цього, відповідно до довідки КНП «ООКЛ» «ООР» від 06.09.2022 №354 ОСОБА_1 у період з 22.08.2022 по 01.09.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні (а.с.78).
За період з 22.08.2022 по 01.09.2022 ОСОБА_1 додаткова винагорода у збільшеному до 100 000,00 грн на місяць розмірі нарахована не була.
Вважаючи спірну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що з аналізу пункту 1 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини;
перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Суд відзначив, що з документації, на яку позивач посилається як на підставу нарахування спірної додаткової винагороди, не вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні у період з 22.08.2022 по 01.09.2022 саме після тяжкого поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини.
На переконання суду надана медична документація підтверджує перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманою травмою легкого ступеню, а відтак відсутні підстави для нарахування відповідачем додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги у контексті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також пункт 1 Постанови № 168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
01 квітня 2022 року до Постанови № 168 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 400, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розд. І п. 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року № 248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року).
У подальшому, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).
У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Згідно з пунктами 2, 5 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, форма № 027/о заповнюється лікарями закладів охорони здоров`я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу, при направленні хворого на консультацію в інші заклади охорони здоров`я, на стаціонарне лікування та лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого.
Закладами охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, якими внесено медичні записи до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, форма № 027/о не ведеться. На вимогу пацієнта йому надається витяг з цього реєстру.
У пункті 5 вказуються:
в амбулаторно-поліклінічному закладі - дата (число, місяць, рік) початку захворювання та направлення у стаціонар (на консультацію);
у стаціонарі - дата надходження та виписки (смерті) зі стаціонару.
Відповідно до пункту 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 003/о «Медична карта стаціонарного хворого № _», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, форма № 003/о є основним медичним документом, що заповнюється на кожного хворого, який влаштовується на стаціонарне медичне лікування, та ведеться в усіх закладах охорони здоров`я, які надають стаціонарну допомогу, та санаторіях.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.
При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.
В умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Безумовно, система матеріального забезпечення військовослужбовців виконує стимулювальну функцію, що, крім патріотизму, є потужною мотивацією і адекватною відповіддю держави, яка піклується про військовослужбовців під час дії воєнного стану.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.
Соціальний захист військовослужбовців – це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Аналіз наведених норм права, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних).
Тобто, для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, норми Постанови №168 передбачають, зокрема, такі умови:
- поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних).
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо обов`язковості отримання військовослужбовцем тяжкого поранення та лікування в стаціонарі після отримання саме такого ступеня поранення.
Така умова, як отримання тяжкого поранення, згідно Постанови №168, для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, наявна лише для військовослужбовців, які перебувають у відпустці для лікування такого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
У разі перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, достатньо отримання ним поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.
При цьому, Постанова №168 не конкретизує ступінь тяжкості отриманого поранення у такому разі.
У межах даної справи, спірним питанням є наявність/відсутність у позивача права відповідно до Постанови № 168 на нарахування й виплату додаткової винагороди до 100 000 грн за період з 22.08.2022 по 01.09.2022 за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 16.07.2022. При цьому, позивач отримав травму, яка відноситься до травм легкого ступеню.
Як вбачається з матеріалів справи, довідка Військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2022 №4862 за підписом командира та начальника медичної служби про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджує, що солдат ОСОБА_1 16.07.2022 одержав травмування: мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного та поперекового відділів хребта.
Травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.11).
У пункті 5 виписці із медичної картки стаціонарного хворого №15015 КНП «ООКЛ» зазначені дата надходження до відділення неврології – 22.08.2022 та дата виписки ОСОБА_1 – 01.09.2022 (а.с.18-20), що підтверджує його перебування саме на стаціонарному лікуванні.
Крім того, на підтвердження саме стаціонарного лікування позивач до матеріалів справи надав довідку КНП «ООКЛ» «ООР» від 06.09.2022 №354 про те, що він у період з 22.08.2022 по 01.09.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні (історія хвороби №15015).
За таких умов, суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 з 22.08.2022 по 01.09.2022 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а тому позивач, відповідно до положень пункту 1 Постанови №168, має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у зазначений період в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

Підсумовуючи викладене, ураховуючи вказані вище висновки, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частина 2 статті 317 КАС України передбачає, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, неправильно застосував норми матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні положень Постанови №168.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат ним не понесено, підстави для розподілу судових витрат за результатом розгляду апеляційної скарги, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року – скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн в розрахунку на місяць розмірі пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 22 серпня 2022 року по 01 вересня 2022 року, у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн в розрахунку на місяць розмірі пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 22 серпня 2022 року по 01 вересня 2022 року, у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький