справа № 166/675/26
провадження № 2/166/506/26
категорія: 38

РІШЕННЯ 
іменем України
22 червня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:
Варшавський К.А. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" (далі – ТОВ "ФК "Сіті Колект") 22 квітня 2026 року звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 72327183.
Позов мотивує тим, що 14 грудня 2022 року між ТОВ "ФК "Сіті Колект" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 72327183 на суму 5500 грн шляхом його акцептування через введення унікального електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що був згенерований системою та направлений виключно на фінансовий номер телефону відповідача. Первісний кредитор одразу після криптографічного підтвердження правочину грошові кошти в сумі 5500 грн були перераховані на банківську картку відповідача.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 11/04/23 до договору факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 право грошової вимоги до відповідача перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс" (далі – ТОВ "Сіроко Фінанс").
У подальшому на підставі договору факторингу № 17/12/25-01 від 17.12.2025 позивач став повноправним власником права вимоги, що зафіксовано в реєстрі боржників.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 19112 грн 50 коп., з яких: основна сума – 5500 грн, проценти за користування кредитом 1237 грн 50 коп., комісія – 12375 грн.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Сіті Колект" заборгованість за договором позики № 72327183 у розмірі 19112 грн 50 коп., а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп., документально підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн, судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів у розмірі 381 грн 74 коп.
Ухвалою від 27.04.2026 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи, установлено відповідачу строк для подання відзиву, а також призначено судовий розгляд на 03 червня 2026 року.
Ухвалою від 03.06.2026 відкладено розгляд справи на 22 червня 2026 року.
Представник позивача 15 червня 2026 року скерував на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначив, що зазначння у поданій позовній заяві заборгованості як "комісії" є виключно технічною помилкою у найменуванні складової боргу. Вказана сума за правовою природою є частиною процентів за користування позикою, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, а не комісією чи іншим окремим платежем. Просить уважати правильним розподіл заборгованості за договором позики у такій структурі: 5500 грн – основна сума боргу (тіло позики); 13612 грн 50 коп. – проценти за користування позикою; разом – 19112 грн 50 коп.
Поштові відправлення, надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у яких містились копії ухвали від 27.04.2026, двічі повернуто до суду неврученими через відсутність адресата за вказаною адресою.
За наведених обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачеві вручена ухвала від 27.04.2026, якою встановлено строк для подання відзиву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом установлено, що 14 грудня 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 72327183 (далі – Договір позики), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора – UrmQQ41R8o.За умовами Договору позики ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надає ОСОБА_1 позику в розмірі 5500 гривень (п. 2.1 Договору позики) строком на 9 днів (п. 2.2 Договору позики) з базовою процентною ставкою 2,5 % в день, зниженою процентною ставкою – 1% в день (п. 2.3 Договору позики).
ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на виконання умов Договору позики 14 грудня 2022 року надало відповідачу кредит в сумі 5500 грн, перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_1 , указану відповідачем у реквізитах до Договору позики, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Фінекспрес" № КД-000114482/ТНПП від 22.01.2026 та копією платіжної інструкції № 16a5d72e-55ee-4a50-adaa-c48e7a1bb982 від 14.12.2022.
З наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики установлено, що у відповідача перед первісним кредитором виникла заборгованість у сумі 19112 грн 50 коп. 
Між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Сіроко Фінанс" 03 квітня 2023 року укладено договір факторингу № 033-030423, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за грошові кошти відступає ТОВ "Сіроко Фінанс" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі прав вимог.
Згідно з витягом з реєстру прав вимог № 11/04/23 від 03.04.2023 ТОВ "Сіроко Фінанс" за договором факторингу № 033-030423 набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 19112 грн 50 коп., з яких 5500 грн – сума заборгованості за тілом; 13612 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами. 
Між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "ФК "Сіті Колект" 17 грудня 2025 року укладено договір факторингу № 17/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ "Сіроко Фінанс" за грошові кошти відступає ТОВ "ФК "Сіті Колект" права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимог.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 17/12/25-01 від 17.12.2025 ТОВ "ФК "Сіті Колект" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 19112 грн 50 коп., з яких 5500 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 13612 грн 50 коп. – сума заборгованості по процентах за користування позикою. 
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Договору позики.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі – Закон).
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону (тут і далі – в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із ст. 12 Закону Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення Договору позики, перехід прав вимог за кредитним договором до нього, отримання ОСОБА_1 позики у розмірі 5500 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок повернення позики, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині та стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою позики в розмірі 5500 грн.
Щодо розміру відсотків за користування позикою, нарахованих первісним кредитором в розмірі 13612 грн 50 коп., суд зазначає наступне.
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Пунктом 2.2 Договору позики позики чітко встановлений строк дії договору 9 днів. Пунктом 6 Договору позики передбачено право позичальника продовжити строк користування позикою шляхом укладення додаткової угоди. Однак, матеріали справи не містять жодних даних щодо укладення між сторонами додаткової угоди з метою продовження строку користування позикою.
З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування позикою поза межами строку дії договору є безпідставним, тому проценти за користування позикою за Договором позики повинні нараховуватися впродовж 9 днів, а саме з 14.12.2022 до 22.12.2022 включно.
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до Договору позики, загальна вартість кредиту становить 5995 грн, з яких 5500 грн – сума позики, 495 грн – проценти за користування позикою, нараховані упродовж 9 календарних днів.
Таким чином, розмір відсотків, які слід сплатити відповідачу відповідно до умов Договору позики становить 495 грн (5500/100х1х9).
За наведених обставин, сума заборгованості за Договором позики, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 5995 грн, яка складається із суми позики в розмірі 5500 грн та відсотків за користування позикою у розмірі 495 грн.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № ДО-20260202/001 від 02.02.2026, укладений між ТОВ "ФК "Сіті Колект" та адвокатом Богомоловим В.В.; прайс-лист адвоката Богомолова В.В., який є додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги № ДО-20260202/001 від 02.02.2026; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001256 від 27.02.2017; заявку про надання правової допомоги № 666 від 01.04.2026, відповідно до якої ТОВ "ФК "Сіті Колект" та адвокат Богомолов В.В. погодили надання правових послуг з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 9000 грн; витяг з акту про надання юридичної допомоги № 666 від 01.04.2026, згідно з яким адвокат Богомолов В.В. надав правову допомогу з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 9000 грн; платіжну інструкцію № 432 від 30.03.2026, відповідно до якої позивачем перераховано 56540 грн на рахунок адвоката Богомолова В.В. у рахунок оплати правової допомоги згідно з договором ДО-20260202/001 від 02.02.2026.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 512 грн 29 коп. (5995/31156,64х2662,4), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1731 грн 73 коп. (5995/31156,64х9000) та витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів у розмірі 73 грн 45 коп. (5995/31156,64х381,74).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" заборгованість за договором позики № 72327183 від 14 грудня 2022 року в розмірі 5995 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, з яких заборгованість за сумою позики – 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом – 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень. 
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" 512 (п`ятсот дванадцять) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок судового збору, 1731 (одну тисячу сімсот тридцять одну)гривню 73 (сімдесят три) копійки витрат на професійну правничу допомогу, 73 (сімдесят три) гривні 45 (сорок п`ять) копійок витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект", код ЄДРПОУ 43950742, юридична адреса: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30А, приміщення (офіс) 321;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун