ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Щербаков В.В.

27 квітня 2026 року	Львів	Справа № 460/1526/25 пров. № А/857/1450/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 460/1526/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
31.01.2025р ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, у якому просила суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом №22 від 27.02.2024р. в частині взяття на військовий облік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити із військового обліку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.11.2025р. в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.11.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарг, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з дитинства є дитиною - інвалідом підгрупи А, захворювання: розумова відсталість, синдром Дауна з ураженням ЦНС, що підтверджується корінцем медичного висновку №92А на дитину (підлітка) – інваліда з дитинства віком до 16 років від 26.02.2014р.
24.04.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 взяв на військовий облік під час мобілізації.
25.09.2024р. видано військово-обліковий документ №290220249317413800014 y якому вказано рішення військово-лікарської комісії: пр. №22 від 27.02.2024р. рішення комісії з питань приписки визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний до військової служби у воєнний час за ст.19б, гр.1 Наказу МОУ №402 від 2008 року.
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Преамбулою Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.» 
Згідно ч.10 ст. 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
В ст.1 Закону України від 25.03.1992р. № 2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” видно, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
ч.3, ч.5, ст.1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: 
-допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; 
-військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; 
-військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Із змісту ч.3-ч.10 ст.14 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” видно, що щороку протягом січня - березня беруться на облік громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років.
Для взяття на військовий облік призовників громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.
Для взяття на військовий облік у відповідних районних (міських) центрах комплектування та соціальної підтримки утворюються комісії з питань взяття на військовий облік у такому складі:
-голова комісії - керівник відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
-члени комісії:
-представник районної державної адміністрації, виконавчого органу міської ради (структурного органу освіти);
-представник уповноваженого підрозділу територіального органу Національної поліції України, який проводить роботу з неповнолітніми;
-лікар, який організовує роботу медичних працівників з медичного огляду громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік;
-психолог відповідного державного (комунального) закладу, розташованого на території району (міста);
-секретар комісії.
Персональний склад районної (міської) комісії з питань взяття на військовий облік (основний та резервний), персональний склад лікарів-спеціалістів, які залучаються для проведення медичного огляду допризовників (основний та резервний), порядок роботи комісії затверджуються щороку головою районної державної адміністрації (міським головою).
На районні (міські) комісії з питань взяття на військовий облік покладаються:
-організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби;
-виявлення і попередній відбір кандидатів для направлення до вступу на навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах або військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
-направлення для медичного огляду до комісії з питань направлення для проходження базової військової служби Автономної Республіки Крим, обласних, Київської або Севастопольської міської комісій громадян України, яких визнано непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що виявили незгоду з результатами медичного огляду;
-прикріплення до закладів охорони здоров`я за місцем проживання громадян України, яких визнано під час взяття на військовий облік тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що потребують обстеження або медичного нагляду. Відвідування закладів охорони здоров`я згідно з рішенням комісії з питань взяття на військовий облік для громадян є обов`язковим;
-прикріплення до відповідних закладів освіти громадян України, які мають низьку освітню підготовку або не володіють чи недостатньо володіють державною мовою;
-організація роботи з вивчення особистості призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану;
-направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.
За результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань взяття на військовий облік може прийняти одне з таких рішень:
-придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
-тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;
-підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);
-непридатний до військової служби;
-направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.
Так, порядок підготовки і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, врегульовано Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002року №352 (далі – Положення №352 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
Положення №352 встановлює: механізм реалізації повноважень та взаємодію між державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління та посадовими особами районних (об`єднаних районних), міських (об`єднаних міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (після їх утворення), районних (об`єднаних районних), міських (об`єднаних міських) військових комісаріатів (далі - районні (міські) військові комісаріати), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя (після їх утворення), військових комісаріатів Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя (далі - обласні військові комісаріати) з підготовки громадян до військової служби, приписки їх до призовних дільниць, особливості ведення військового обліку призовників, підготовки та проведення призову громадян України (далі - громадян) на строкову військову службу;
-основні вимоги до підготовки допризовників та призовників до військової служби;
-порядок приписки громадян до призовних дільниць, особливості ведення військового обліку призовників та взаємодію між обласними і районними (міськими) військовими комісаріатами та державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності з питань виконання громадянами правил військового обліку;
-порядок призову громадян на строкову військову службу та відправлення їх до військових частин; 
-порядок роботи з відбору призовників для прийняття на військову службу за контрактом;
-порядок роботи районних (міських) військових комісаріатів з вирішення питань, пов`язаних з направленням громадян для проходження альтернативної (невійськової) служби.
В п.6 Положення №352 видно, що керівники обласних та районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідають за організацію та проведення приписки до призовних дільниць громадян, яким у рік приписки виповнюється 17 років, забезпечення ведення в повному обсязі військового обліку призовників, у тому числі шляхом наповнення Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, організацію підготовки призовників з військово-технічних спеціальностей, здійснення контролю за проведенням та результатами допризовної підготовки, всебічне вивчення особистих якостей призовників, відбір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом та кандидатів до вступу на навчання у вищих військових навчальних закладах, своєчасне проведення призову громадян на строкову військову службу та організоване відправлення їх до військових частин.
Розділ ІІІ Положення №352 про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом визначає організацію роботи з приписки громадян до призовних дільниць.
п.17 Положення встановлено, що для проведення приписки громадян до призовних дільниць у районних (міських) військових комісаріатах утворюються районні (міські) комісії з питань приписки (далі - комісії з питань приписки) у складі осіб, визначених частиною сьомою статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Приписка до призовних дільниць проводиться з метою взяття громадян на військовий облік, визначення їх кількості, ступеня придатності до військової служби, встановлення рівня освітньої підготовки, здобутої спеціальності і рівня фізичної підготовки. Крім того, у період приписки допризовників вивчаються їх ділові, індивідуально-психологічні та моральні якості.
Відомості про приписку до призовних дільниць у тому числі вносять до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних.
На підставі даних про приписку громадян до призовних дільниць комісіями з питань приписки проводиться попереднє призначення призовників до служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, виявляються кандидати для направлення до вступу на навчання у вищих військових навчальних закладах, здійснюється направлення призовників для проходження підготовки з військово-технічних спеціальностей у закладах освіти та вирішуються інші питання, пов`язані з підготовкою призовників до військової служби.
До призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються громадяни, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Приписка громадян, які підлягають військовому обліку призовників та своєчасно не пройшли приписки до призовних дільниць, здійснюється протягом року шляхом проведення додаткових засідань комісій.
Приписці до призовних дільниць підлягають усі допризовники, які проживають на території району (міста), крім осіб, що відбувають покарання в установах виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що ОСОБА_2 у вересні 2024 року досягнув віку 17 років, прибув для проведення приписки до призовної дільниці.
В силу вимог п.23 Положення №352, ОСОБА_2 направлено для проходження медичного огляду та сформовано облікову картку призовника №М59/2007, копія якої знаходиться в матеріалах справи.
п.24 Положення №352 передбачено, що медичний огляд громадян, які приписуються до призовних дільниць, та визначення придатності їх до військової служби за станом здоров`я здійснюються відповідно до Порядку, який затверджується Міноборони за погодженням з МОЗ.
Громадяни, які приписуються до призовних дільниць, проходять рентгенівське обстеження органів грудної порожнини, лабораторне та в разі потреби інші види медичного обстеження.
Після закінчення медичного огляду кожний лікар вносить до облікової картки призовника та інших документів, передбачених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Міноборони, дані про встановлений діагноз, висновок про придатність до військової служби, про обмеження призначення за видами (родами військ) Збройних Сил та іншими військовими формуваннями, дату проходження медичного огляду і засвідчує своїм підписом та скріплює особистою печаткою. Дані про медичний огляд та встановлений діагноз вносяться також у вкладний листок до медичної карти амбулаторного хворого.
В контексті положень п.17 Положення №352 для проведення медичного огляду громадян, які підлягають приписці, залучаються хірург, терапевт (лікар загальної практики - сімейний лікар), невропатолог, психіатр, офтальмолог, отоларинголог, стоматолог, дерматовенеролог, а в разі потреби - лікар-ортопед-травматолог та лікарі інших спеціальностей. Персональний склад лікарів затверджується розпорядженням голови райдержадміністрації (міського голови). Лікар, який організує роботу медичного персоналу з медичного огляду громадян, які підлягають приписці, призначається, як правило, з числа лікарів вищої кваліфікаційної категорії, які мають необхідні знання і досвід у галузі військово-лікарської експертизи.
Відповідно до облікової карти призовника ОСОБА_2 внесені відомості про результати приписки, дата проходження 27.02.2024р.
Зокрема, серед іншого, лікар психіатр вказав діагноз: синдром Дауна, легка розумова відсталість за ст. 19а та ст. 74а Наказу МОУ №402 від 2008 року. 
З огляду на зазначений висновок лікаря, ОСОБА_2 згідно п. «і» визнано непридатним до військової служби із виключенням з обліку на підставі ст.19а Наказу МОУ №402 від 2008 року.
Відповідно до положень п.31 Положенням №352, призовна комісія Автономної Республіки Крим, обласні та Київська міська призовні комісії (далі - комісія вищого рівня) відповідно до ч.7 ст.16 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” організовують медичний огляд громадян, яких визнано районними (міськими) комісіями з питань приписки непридатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, та громадян, які заявили про незгоду з результатами медичного огляду чи рішеннями районних (міських) комісій з питань приписки.
Суд апеляційної інстанції наголошує та звертає увагу апелянта, що 13.03.2024р. лікарем психіатром ІНФОРМАЦІЯ_4 , проставлено відмітку в обліковій картці ОСОБА_2 про не погодження результатів приписки та визначено, що встановлений діагноз відповідає ст.19 "б" Наказу МОУ №402 від 2008 року.
У графі «результати призову» з огляду на встановлений діагноз, ОСОБА_2 визнано "непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час".
Згідно абз. 5 ч. 10 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_2 знятий з військового обліку призовників та взятий на військовий облік військовозобов`язаних, що підтверджується витягом з книги протоколів засідань комісії з питань приписки при ІНФОРМАЦІЯ_5 
25.09.2024р. ОСОБА_2 відповідно до положень п.17 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. №559 отримав військово-обліковий документ, де в графі 6 Рішення військово-лікарської комісії зазначено: Протокол №22 від 27.02.2024р. рішенням комісії визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за ст.19-б гр І додатку 1 «Положення про ВЛК в ЗС України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 2008 року. 
Стосовно доводів апелянта про те, що наявність у ОСОБА_2 з дитинства захворювання: розумова відсталість, синдром Дауна відповідає саме ст. 19а Наказу МОЗ, що є самостійною підставою для виключення з військового обліку, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Згідно ч.10 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. №1109/15800 (далі - Положення № 402).
В п.п. 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 видно, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
ст.14-ст.19 додатку 1 до Положення №402 «Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві» визначено розлади психіки та поведінки (F00-F090), їх наслідки.
В ст.19 додатку 1 Положення №402 видно, що включено: розумова відсталість F70-F79 (легкого, помірного, тяжкого ступеня, глибока розумова відсталість, інші форми розумової відсталості):
а) глибока та тяжка розумова відсталість; розумова відсталість помірного ступеня - непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку;
б) розумова відсталість легкого ступеня - придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що ВЛК діагностовано у ОСОБА_2 легку розумову недостатність. При цьому, позивач не погоджується з таким діагнозом.
Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно усталеною судовою практикою суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку та наявності певної хвороби на момент медичного обстеження особи, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Приписами Положення №402 передбачено, що перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені при проведенні медичного огляду військовозобов`язаного, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК.
Відповідно до пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Доказів оскарження висновків ВЛК до Регіональної військово-лікарської комісії / Центральної військово-лікарської комісії позивач не надав суду.
Крім того, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичних обстежень є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Стосовно визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень в особі ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо постановлення ОСОБА_2 на військовий облік та наявність правових підстав для виключення останнього з військового обліку, колегія суддів звертає увагу на таке..
ст.10 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:
-придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
-тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;
-підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);
-непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;
-непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;
-підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;
-підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
В контексті даного правового регулювання, з урахуванням наведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлених фактичних обставин справи, вірним є висновок суду першої інстанції про правомірність рішення ІНФОРМАЦІЯ_7 , оформленого протоколом №22 від 27.02.2024р. в частині взяття на військовий облік ОСОБА_2 . 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього регламентовано положеннями ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» чітко визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Отже, у зв`язку з визнанням ОСОБА_2 непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час за станом здоров`я, без переогляду зі встановленням іншого медичного діагнозу за яким особу визнано військово-лікарськими комісіями непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, у суб`єкта владних повноважень були відсутні будь – які правові підстави для виключення з військового обліку.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 460/1526/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель