ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

 18 травня 2026 року	 Справа №160/3677/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/3677/26 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради (50089, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ботанічна, буд. 1а, код ЄДРПОУ: 01985995), до відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), до відповідача-3: Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до відповідача-1: позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та постанови, зобов`язання вчинити певні дії.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/3677/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, та усунути недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року продовжено ОСОБА_1 на десять днів строк для усунення недоліків в адміністративній справі №160/3677/26.
09 березня 2026 року Дніпропетровський окружним адміністративним судом зареєстровано уточнену позовну заяву, в якій позивач вказує наступних відповідачів: відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради, відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_3 , а також просить суд:
- визнати протиправними дії військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо проведення 16.12.2025 р. медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 р.
- визнати протиправною та скасувати постанову у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.12.2025 р. №2025-1216-2105-0324-0 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , придатним до військової служби.
- зобов`язати Відповідача 3 (військову частину НОМЕР_3 ) направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проведення повторного медичного огляду військово-лікарською комісією, у відповідності до Положення № 402.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність процедури ВЛК позивача. Позивач зазначає, що під час ВЛК не зміг надати документи на підтвердження стану його здоров`я, а сама ВЛК проведена з порушенням процедури, в зв`язку з чим її висновки є необґрунтованими. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3677/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження). Витребувано додаткові докази по справі від відповідачів.
01 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заява на виконання ухвали суду, яка надійшла від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До заяви долучені витребувані судом документи. 
03 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов відвідповідача-1 в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що медичний огляд позивача проведено відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, на підставі особистого огляду, аналізу скарг, анамнезу, об`єктивного стану, наданої медичної документації та результатів наявних обстежень. Висновок ВЛК є результатом колегіального рішення спеціального медичного органу, ухваленого за сукупністю встановлених медичних даних. Визначення діагнозу, оцінка клінічного перебігу захворювання, ступеня функціональних порушень, а також віднесення встановленого стану здоров`я до відповідної статті Розкладу хвороб належать до виключної компетенції військоволікарської комісії. Такі питання потребують спеціальних медичних знань і вирішуються саме ВЛК. Посилання на те, що комісією нібито неправильно застосовано підпункт статті 21в графи ІІ Розкладу хвороб, не спростовує правомірності постанови, оскільки рішення ВЛК приймається не за формальною наявністю окремого діагнозу, а з урахуванням повної клінічної картини, стадії захворювання, характеру його перебігу, наявності або відсутності стійких функціональних порушень та сукупності підтверджених медичних даних. Твердження про неповноту огляду також є необґрунтованими. Обсяг додаткових обстежень визначається ВЛК за медичними показаннями та з урахуванням достатності наявних даних для прийняття експертного рішення. Відсутність окремих досліджень не свідчить автоматично про незаконність постанови, якщо комісія мала достатній обсяг медичних матеріалів для висновку. 
07 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов відвідповідача-3 в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-3 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що позивач проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_3 з 27.02.2026 року (наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №63 від 27.02.2026 р.). 10 березня 2026 року Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_3 з рапортом про направлення його на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби (рапорт №10999 від 10.03.2026 р.). 13 березня 2026 року Позивачеві було видано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби №286 від 13.03.2026 року. 16 березня 2026 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №82 від 16.03.2026 р. Позивач вибув на лікування до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_4 для проходження військово-лікарської комісії де й перебуває станом на дату подання відзиву. Тобто станом на дату подання відзиву Позивач зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_3 та направлений для проходження військоволікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року продовжено Військовій частини НОМЕР_3 строк для подання відзиву у справі до дати його фактичного подання. Прийнято відзив Військової частини НОМЕР_3 у справі №160/3677/26.
14 травня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучені витребувані судом документи. 
18 травня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що відповідно до наданої Картки обстеження та медичного огляду про придатність до військової служби ОСОБА_1 , датованої 16 грудня 2025 року, останній у вказаний день, нібито, обстежувався спеціалістами – терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР, психіатром, кожен з яких зробив висновок про придатність ОСОБА_1 до військової служби. Разом з тим, зі слів ОСОБА_1 , 16 грудня 2025 року при проведенні ВЛК він не обстежувався лікарями – невропатологом, офтальмологом, ЛОР, психіатром, а лише хірургом та терапевтом. Цей факт підтверджується тією обставиною, що довідку ВЛК № 2025-1216-2105-0324-0 від 16 грудня 2025 року підписали лише лікарі - терапевт, хірург, інфекціоніст та медична сестра. Необхідно зазначити, що дата огляду ОСОБА_1 лікарем-психіатром вказана вкрай нерозбірливо відносно числа, місяця і року обстеження, що не дає можливості без сумніву встановити, що ОСОБА_1 оглядався цим спеціалістом саме 16.12.2025 року. Крім цього, ОСОБА_1 категорично заявляє, що 16.12.2025 року він не підписував наведену вище Картку обстеження та медичного огляду про придатність до військової служби, а підпис обстежуваного належить не ОСОБА_1 та зроблений іншою особою. Він також не був ознайомлений зі змістом вказаної Картки.
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. 
Згідно електронного військово-облікового документа позивача «Резерв+» від 29.12.2025 року позивач перебував на військовому обліку у відповідача-2, однак знятий з військового обліку у зв`язку з набуттям статусу військовослужбовця. Дата ВЛК – 16.12.2025 року. 
Згідно довідки ВЛК від 16.12.2025 року №2025-1216-2105-0324-0 ВЛК позивачу проведено відповідачем-1. Згідно висновків ВЛК позивача визнано придатним до військової служби. 
Згідно картки обстеження та медичного огляду від 16.12.2025 року позивач визнаний придатним до військової служби. В наявності відомості про здачу аналізів та проведення досліджень, а також висновки лікарів за результатом оцінки стану здоров`я позивача. 
Наказом відповідача-2 від 16.12.2025 року №1095 позивача призвано на військову службу під час мобілізації. 
Наказом відповідача-3 від 27.02.2026 року №63 позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. 
В матеріалах ВЛК наявні медичні документи позивача, долучені до позовної заяви. 
Вважаючи Довідку ВЛК від 16.12.2025 року №2025-1216-2105-0324-0 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення №402).
Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: 
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є: 
- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;
- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;
- контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;
- контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;
- надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);
- визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
- розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;
- визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
- проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;
- підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Відповідно до п. 2.2. Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Відповідно до п. 2.4.4. на ВЛК регіону покладаються, серед іншого, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.
Згідно з п. 2.4.5. ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно п. 2.5.4. розділу І Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Відповідно до п. 1.2. розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:
до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);
військовослужбовців до військової служби;
військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;
військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті;
кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів;
кандидатів до військової служби за контрактом;
кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу;
військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;
військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України;
а також з метою визначення:
можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;
необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я;
потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);
потреби у тривалому лікуванні.
Пунктом 2.2. розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України)
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне. 
Висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2024 року у справі №380/20587/23.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду. Визначення наявності чи відсутності підстав для проведення додаткових обстежень, встановлення діагнозу, а також вирішення питання щодо придатності або непридатності особи до військової служби за результатами медичного огляду належить до дискреційних повноважень ВЛК. У зв`язку з цим суд не вправі підміняти собою відповідний орган та перебирати на себе його компетенцію.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18.
Відповідно, в компетенції суду перебуває лише питання дотримання відповідачем положень законодавства щодо процедури проведення військово-лікарської експертизи позивача. 
З цього приводу суд зазначає, що позивач висунув такі зауваження: при встановленні вказаного діагнозу, висновок комісії про придатність позивача до військової служби, без огляду лікарями відповідного профілю за медичними показниками позивача, без додаткового дослідження є не об`єктивним, не повним та передчасним. Це свідчить про неповний медичний огляд позивача комісією та порушення зі сторони ВЛК самої процедури проведення медичного огляду.
відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій. 
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
В матеріалах справи наявна Довідка ВЛК, яка підтверджує проведення медичного огляду позивача. Докази на спростування цього доказу позивачем не надані. 
Також в наявності картка обстеження та медичного огляду з відомостями про результати аналізів, досліджень та висновками лікарів щодо стану здоров`я позивача. 
Серед іншого, вказано і діагноз, на який посилався позивач. 
Надані позивачем медичні документи не можуть бути оцінені безпосередньо судом, оскільки така оцінка в будь-якому випадку зводилася б до оцінки медичних діагнозів, що перебуває за межами компетенції суду. 
Більш того, правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.07.2021 року у справі №826/17810/18.
Отже, суд позбавлений можливості на підставі документів, які не оцінювались відповідачем-1 як спеціально уповноваженим органом, надати оцінку правильності висновку ВЛК в частині оцінки стану здоров`я позивача як такої. Також суд не уповноважений здійснювати переоцінку досліджених ВЛК медичних документів на предмет підпадання стану здоров`я позивача під конкретні пункти Розкладу хвороб. 
Щодо процедурних зауважень позивача суд зауважує, що докази на підтвердження неприйняття у позивача будь-яких медичних документів або подання позивачем клопотань щодо збирання та надання таких документів в матеріалах справи відсутні. 
Щодо пояснень позивача від 18 травня 2026 року суд зазначає наступне. 
Як вказано в самих поясненнях, вони надані «зі слів позивача». Правила доказування факту судом вже застосовано до обставин даної справи, в зв`язку з чим суд вказує про їх релевантність і до цих обставин – відповідні докази в матеріалах справи відсутні, в той час як спростувальні докази (сама картка обстеження та медичного огляду) в наявності та підтверджує огляд відповідними лікарями. 
Твердження про те, що нездійснення огляду окремими лікарями підтверджується обставинами підписання довідки ВЛК судом визнано безпідставними, оскільки відповідні обставини підтверджує саме картка обстеження та медичного огляду. 
Щодо розбірливості дати огляду психіатром суд зазначає, що відповідна дата є придатною для розуміння, в т.ч. зважаючи на те, що вона не може бути більш пізньою, ніж дата самої картки обстеження та медичного огляду. 
Щодо обставин підписання картки обстеження та медичного огляду самим позивачем суд зазначає, що ця обставина в будь-якому випадку не впливає на правомірність висновків ВЛК, оскільки обізнаність особи про правовий акт в даній справі впливає лише на обставини реалізації прав щодо звернення за захистом своїх прав. Самостійного значення для правомірності результатів ВЛК обізнаність позивача про її результати не має. 
Щодо відібраних аналізів суд зауважує, що в картці обстеження вказані результати аналізів та досліджень. 
Суд зауважує, що при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 року у справі №640/21435/22.
За таких обставин відсутні підстави для висновку про те, що медичний огляд позивача проведено з порушенням встановленого законодавством порядку, які б могли зумовити прийняття іншого за змістом рішення щодо оцінки стану здоров`я позивача. 
На виконання засади адміністративного судочинства щодо офіційного з`ясування судом з власної ініціативи здійснено перевірку процедури проведення військово-лікарської комісії на підставі наявних у справі доказів, обсяг яких судом визнано достатнім для вирішення питання про законність відповідного висновку військово-лікарської комісії. За результатом такої перевірки судом не встановлено порушень законодавства під час проведення військово-лікарської експертизи позивача.
З вищевказаних підстав суд констатує, що медичний огляд позивача проведено згідно вимог законодавства, в зв`язку з чим відповідні дії, які є предметом оскарження, є правомірними, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Також ці ж висновки стосуються і правомірності спірної довідки ВЛК, яка уособлює та втілює в собі результат відповідний дій щодо проведення ВЛК - така довідка як індивідуально-правовий акт є правомірним, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Позовна вимога щодо зобов`язання відповідача-3 має похідний характер, в зв`язку з чим у її задоволенні також належить відмовити. 
В свою чергу позивач не позбавлений можливості ініціювати проведення ВЛК і під час проходження військової служби. 
Більш того, з наданих відповідачем-3 доказів вбачається, що позивач це питання ініціював та направленням від 13.03.2026 року №286 відповідач-3 направив позивача на проходження ВЛК. Згідно наказу відповідача-3 від 16.03.2026 року №82 позивача визнано таким, що вибув для проходження ВЛК в м. Дніпро. Відповідач повідомив, що позивач досі проходить ВЛК (станом на дату подання відзиву), що позивачем не заперечувалося. 
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради, до відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-3: Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій та постанови, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко