Справа № 367/5225/26
Провадження №2/367/6039/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
01 липня 2026 року місто Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Мерзлого Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє представник Усенко М.І., звернулося до суду з даним позовом, обґрунтовуючи вимоги таким. 29.12.2020 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (надалі – Банк) та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено Договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи та умови кредитування № 97215816000 № рах НОМЕР_1 (надалі – Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 13 500 грн., на придбання товару відкрито кредитну картку. Відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. 29.12.2020 року Відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту, що підтверджується рухом коштів по рахунку картки з лімітом. У порушення положень договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач, користуючись коштами, наданими їй Банком, не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання – не вносила платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Договору у Відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. Отже, всупереч умов кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з чим, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 58389,72 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 28585,67 грн; заборгованість за відсотками – 29804,05 грн; Заборгованість за комісією –0 грн. Щодо відступлення права вимоги, вказують. 27.08.2024 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №281. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №97215816000 № рах 26207966692097 від 29.12.2020 року.
Просять суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №97215816000 від 29.12.2020 року у сумі 58389,72 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 06.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 06.05.2026 копію ухвали, копію позовної заяви з доданими документами направлено засобами поштового зв`язку відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. 
11.06.2026 до суду від представника відповідача – Уманець С.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 14502,08 грн відмовити. У задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 в частині стягнення процентів за користування кредитом відмовити. Зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу до 2000 грн. Стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Сторона відповідача зазначає про те, що ознайомившись із позовною заявою та поданими позивачем доказами, відповідачка позов визнає частково в сумі 14083,59 грн. Так, 29 грудня 2020 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 (далі – відповідачка, споживач) був укладений договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97215816000. У цей же день споживачу був наданий паспорт споживчого кредиту, укладено додаткову угоду до договору-анкети та підписано анкету-заяву на надання споживчого кредиту, за якою відповідачка отримала споживчий кредит в розмірі 8499 грн. Разом з тим, вказує про те, що позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Надана позивачем інформація про рух коштів по рахунку картки з лімітом не є обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються. Позовна заява містить внутрішню суперечність щодо початкового розміру кредиту: позивач зазначає про надання відповідачці кредиту у розмірі 13 500 грн, тоді як з анкети-заяви та виписок про рух коштів вбачається надання кредиту у розмірі 8 499 грн. За таких обставин не можливо встановити, з якої саме суми, за якою формулою, за який період та за якою процентною ставкою сформовано заявлену заборгованість за процентами. Вимоги позивача обґрунтовані відступленням права вимоги, а саме укладеним між ним та АТ «Укрсиббанк» договором факторингу № 281 від 27.08.2024. Представником відповідача здійснено аналіз інформації про рух коштів по рахунку картки відповідачки та узагальнено інформацію про використання нею кредитних коштів, зарахування коштів на банківську карту, нарахування банком процентів. 29.12.2020 відповідачкою отримано кредит (оплата частинами) – 8499 грн. Витрати відповідачки за період користування кредитним лімітом по карті становили - 39551,69 грн. На погашення кредиту відповідачкою внесено на карту – 33967,1 грн. З цих коштів банком зараховано в рахунок кредиту (оплата частинами) – 8658,97 грн. За період з лютого 2021 по грудень 2023 банком нараховано процентів 34437,09 грн. Загальний розмір кредитних коштів, якими користувалися відповідачка становить 48050,69 грн (8499 грн + 39551,69 грн). 48050,69 грн - 33967,1 = 14083,59 грн – залишок заборгованості за тілом кредиту. Кошти в розмірі 33967,1 грн мали бути зараховані банком в рахунок заборгованості за тілом кредиту. Натомість виписки, надані позивачем свідчать, що кошти отримані від відповідачки частково спрямовувалися банком на погашення відсотків. Позивач не надав розрахунку, який би дозволяв перевірити правомірність розподілу кожного платежу відповідачки між тілом кредиту, процентами та іншими платежами відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» та умов договору. За відсутності такого розрахунку неможливо перевірити правомірність визначення позивачем залишку тіла кредиту у сумі 28 585,67 грн. З наданих позивачем виписок про рух коштів по рахунку вбачається, що у разі якби банк здійснив зарахування коштів, сплачених відповідачкою у рахунок заборгованості за тілом кредиту, то заборгованість відповідачки за тілом кредиту не мала б перевищувати 14083,59 грн (48050,69 грн - 33967,1). У той же час, позивач просить стягнути 28585,67 грн заборгованість за тілом кредиту та 29804,05 грн заборгованість по відсоткам. На сайті АТ «Укрсиббанк» за посиланням https://ukrsibbank.com/wp content/uploads/2025/03/pravila_spozhyvchogo_kredituvannya.pdf розміщені Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК». Пунктом 1.4. вказаних Правил визначено наступне: «За Договорами, що укладені з 10.06.2017 р. (включно), встановлено наступну черговість погашення заборгованості Позичальника: 1) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 3) строкова сума основного боргу; 4) строкові проценти; 5) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкові комісії; 7) штрафні санкції за Договором; 8) повне або часткове дострокове погашення кредиту. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Однак, частина сплачених відповідачкою коштів була зарахована в рахунок сплати відсотків, що суперечить Правилам АТ «Укрсиббанк» і вимогам Закону та штучно призвело до завищення розміру відсотків, які нараховувалися на більший розмір тіла кредиту. 
Звертає увагу суду на неправомірне нарахування банком відсотків поза межами строку кредитування. Згідно Розділу 3 паспорту споживчого кредиту-інформаційний лист «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» строк кредитування становить 21 місяць. З розрахунку наданого представником відповідача, а також виписок про рух коштів по рахунку вбачається, що АТ «Укрсиббанк» нараховувалися проценти за користування кредитним коштами з жовтня 2022 року по грудень 2023 року. Пунктом 3.2. Додаткової угоди від 29.12.2020 до Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97215816000 сторони узгодили, що «клієнт зобов`язується повертати суму кредиту, плату за використання кредиту, інші платежі шляхом внесення на картковий рахунок Клієнта, відкритий згідно умов Договору, коштів у сумі достатній для щомісячної сплати платежів, відповідно до графіку платежів, зазначеного у п. 3.3. цієї додаткової угоди, але не пізніше 05.10.2022». Тобто, банк та споживач чітко визначили граничним строком повернення кредиту 05.10.2022.
Вказує про те, що нарахування банком процентів після 05 жовтня 2022 суперечить прецедентній практиці Верховного Суду. За період з жовтня 2022 по грудень 2023 банком протиправно нараховано 20333,45 грн процентів. Окремо, просить суд звернути увагу на доказ, який наданий позивачем - виписку за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2024 по 27.01.2026. У наданій АТ «Укрсиббанк» виписці зазначено про відсутність будь-якої заборгованості на кінець періоду – як за тілом кредиту, так і за процентами. На другому аркуші банківської виписки зазначено про нарахування процентів за період з січня 2024 по серпень 2024, що є протиправним, оскільки, проценти нараховані поза межами узгодженого сторонами строку кредитування. Крім того звертає увагу суду, що згідно наданих позивачем руху коштів по рахунку 08.04.2022, 10.05.2022, 29.06.2022, 28.07.2022, 24.08.2022 на карту було здійснено зарахування коштів на загальну суму 7995,97 грн та одночасно здійснювалася корег. операція списання. Позивачем не надано жодних пояснень, що це за операції по рахунку та чи впливають вони на загальний стан розрахунків відповідачки.
15.06.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає наступне.
Щодо виписок (руху коштів) до кредитного договору. 29.12.2020 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (надалі – Банк) та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено Договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи та умови кредитування № 97215816000 № рах НОМЕР_1 (надалі– Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 13 500 грн. на придбання товару відкрито кредитну картку. До позовної заяви позивач долучав виписку (руху коштів по рахунку), у якій відображені всі нарахування та погашення щодо кредитного № 97215816000 № рах НОМЕР_1 .
Зазначає також, що аналізуючи виписки (щомісячний звіт про рух коштів за рахунками, що надається Банком Клієнту/Власнику Картрахунку) згідно кредитного договору № 97215816000 № рах 26207966692097 від 29.12.2020 року, можна чітко прослідкувати рух коштів, які були нараховані. Виписки та рух коштів по рахунку є важливим доказом для підтвердження видачі кредиту та подальшого користування Позичальником цими коштами, оскільки вони отримані офіційно від банку та завірені АТ «УКРСИББАНК» (первісним кредитором). Рух коштів по рахунку, за своєю суттю є виписками по рахунку Позичальника, що містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договору, адже містить відомості про Позичальника. Товариство вважає за необхідність надати письмові пояснення щодо обнулення кредитної заборгованості у виписці та розрахунку заборгованості. 29.12.2020 року Відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту, що підтверджується рухом коштів по рахунку картки з лімітом. У наданій позивачем копії виписки (руху коштів по рахунку картки) з лімітом за розрахунковий період, наявний платіж 27.08.2024 сума 28 585,67 грн, яка є заборгованістю за основним боргом (тілом). Окремим рядком у виписці за ту ж дату 27.08.2024 р. проходить сума у розмірі 29 804,05 грн. це заборгованість виключно за нарахованими відсотками станом на дату продажу боргу. Після цієї дати нарахування боргу припинилося. Проте, даний платіж було здійснено не ОСОБА_1 , а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на виконання укладеного між АТ «Укрсиббанк» та правонаступником Договору факторингу №281 від 27.08.2024 р. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що був переданий новому кредитору, склав 58 389,72 грн. Відповідно до п. 3.2 вказаного Договору Фактор зобов`язується сплати Клієнту Суму фінансування одним платежем в дату підписання Сторонами Реєстру Боржників. На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» умов Договору до позовної заяви було долучено платіжне доручення №5448 від 27.08.2024 року, яке підтверджує оплату Суми фінансування за Договором. Згідно з відповіддю від АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2025 року проведення банківської операції по зарахуванню коштів на рахунок клієнта в попередній операційний день – це відображення банківської операції з факторингу і не є погашенням Клієнтом заборгованості за кредитом, наслідком якої є саме закриття правочину по Договору факторингу, що підтверджується відповіддю АТ «УКРСИББАНК».
17.06.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), обґрунтовані таким.
Позивачем подано відповідь на відзив, з доводами якої відповідачка не погоджується, вважає їх такими, що не спростовують заперечення, викладені у відзиві та не підтверджують заявлений позивачем розмір заборгованості. Відповідь на відзив не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості. Позивач просить стягнути: 28 585,67 грн — заборгованість за тілом кредиту; 29 804,05 грн — заборгованість за процентами. Однак, ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив позивач не навів розрахунку, який би дозволяв суду та відповідачці перевірити: з якої саме суми кредиту здійснювалися нарахування; за який період нараховувалися проценти; яка процентна ставка застосовувалася у кожному періоді; як саме кожен платіж відповідачки розподілявся між тілом кредиту, процентами та іншими можливими платежами; яким чином сформовано залишок тіла кредиту саме у сумі 28 585,67 грн; яким чином сформовано проценти саме у сумі 29 804,05 грн. Посилання позивача на банківські виписки саме по собі не усуває цього недоліку, оскільки виписка може підтверджувати рух коштів по рахунку, але не замінює обов`язку позивача надати суду зрозумілий, послідовний і перевірюваний розрахунок заявленої до стягнення заборгованості. Банківська виписка не пояснює правову природу кожного нарахування, підставу застосування конкретної процентної ставки, черговість зарахування платежів відповідачки та правомірність нарахування процентів після закінчення строку кредитування. Отже, позивач фактично пропонує суду прийняти кінцеву суму заборгованості без можливості перевірити правильність її формування, що суперечить статтям 12, 76, 77, 81 ЦПК України. Вказує про те, що Позивач не усунув суперечність щодо початкового розміру кредиту. Позивач посилається на кредит у розмірі 13 500 грн, тоді як з анкети-заяви та наданих документів вбачається отримання відповідачкою споживчого кредиту у розмірі 8 499 грн. У відповіді на відзив позивач не надав належного пояснення цієї суперечності. Позивач не розмежував суму фактично отриманого споживчого кредиту; можливий кредитний ліміт за карткою; фактичне використання кредитних коштів; суму, з якої здійснювалися процентні нарахування. За відсутності такого розмежування неможливо встановити, чи правомірно позивач визначив тіло кредиту у розмірі 28 585,67 грн та проценти у розмірі 29 804,05 грн. Пояснення позивача щодо «обнулення» заборгованості не доводить розміру боргу відповідачки. Позивач у відповіді на відзив зазначає, що суми 28 585,67 грн та 29 804,05 грн, які відображені у виписці 27.08.2024, пов`язані з виконанням договору факторингу між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Разом з тим, зазначене пояснення не доводить правомірність формування саме такого розміру заборгованості відповідачки. Факт оплати фактором первісному кредитору суми фінансування за договором факторингу підтверджує лише відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Такий факт не є безумовним доказом того, що відповідачка має заборгованість саме у розмірі, зазначеному у реєстрі боржників або у внутрішніх документах кредитора.
Вважає, що вимоги, викладені у відповіді на відзив не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та суперечать факту укладення договору та погодження Відповідача з умовами кредитного договору.
Позивач не спростував доводи відповідачки щодо неправомірного нарахування процентів після закінчення строку кредитування. У відзиві відповідачка зазначала, що відповідно до паспорту споживчого кредиту та додаткової угоди сторони визначили строк кредитування до 05.10.2022. Після цієї дати банк втратив право нараховувати договірні проценти за користування кредитом. У відповіді на відзив позивач не спростував цю обставину.
Крім того, Позивач не спростував доводи щодо неправомірного розподілу платежів відповідачки. Позивач не пояснив: які платежі були спрямовані на тіло кредиту; які платежі були спрямовані на проценти; чому при внесенні відповідачкою коштів у розмірі 33 967,10 грн залишок тіла кредиту визначено саме у сумі 28 585,67 грн. За таких умов доводи відповідачки про те, що залишок заборгованості за тілом кредиту не може перевищувати 14 083,59 грн, позивачем належним чином не спростовані. 
Зазначає про те, що відповідь АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2025 не може замінити належний розрахунок заборгованості. До відповіді на відзив позивач долучив відповідь АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2025, у якій банк пояснює відображення операції факторингу. Однак така відповідь: не є первинним бухгалтерським документом щодо формування заборгованості відповідачки; не містить покрокового розрахунку боргу; не містить розрахунку процентів; не пояснює правомірність нарахування процентів після 05.10.2022; не підтверджує правильність черговості зарахування платежів відповідачки. Крім того, зазначений документ датований 23.04.2025, тобто існував задовго до подання позову у цій справі. Позивач не пояснив, чому цей доказ не був поданий разом із позовною заявою, та не навів поважних причин його несвоєчасного подання.
Крім того, вважає доводи позивача щодо витрат на правничу допомогу необґрунтованими. Разом з тим, у відзиві відповідачка зазначила попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Остаточний розмір витрат на правничу допомогу буде підтверджений належними доказами у порядку та строки, передбачені ЦПК України. На відміну від позивача представником відповідачки здійснено розрахунок боргу, виходячи з наданих позивачем доказів – руху коштів по рахунку відповідачки. Здійснений представником відповідачки розрахунок свідчить про недоведеність заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу в розмірі 28 585,67 грн та процентів у розмірі 29 804,05 грн. Крім того, дана справа не є для представника відповідачки типовою, також адвокатське об`єднання «ЮСТІС» та його адвокати не спеціалізуються на кредитних справах. Тому твердження позивача про завищення витрат відповідачки на правничу допомогу не заслуговує на увагу. Отже, підсумовуючи вищевикладене зауважує, що відповідь на відзив не спростовує доводів відповідачки, викладених у відзиві на позовну заяву. Позивач не довів: правомірність визначення тіла кредиту у сумі 28 585,67 грн; правомірність нарахування процентів у сумі 29 804,05 грн; правомірність нарахування процентів після 05.10.2022; правильність черговості зарахування платежів відповідачки; наявність обґрунтованого та перевірюваного розрахунку заборгованості; співмірність витрат на правничу допомогу у сумі 8 000 грн.
Просить не брати до уваги як належне підтвердження розміру заборгованості відповідь АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2025, оскільки вона не містить розрахунку заборгованості та не підтверджує правомірність нарахування процентів після закінчення строку кредитування. 
Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України).
За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, установлені судом, норми права, які застосував суд, вмотивована оцінка та висновки суду.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 29.12.2020 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи та умови кредитування № 97215816000, відповідно до якого відповідачці відкрито кредитну картку та надано можливість користування кредитними коштами. Факт укладення договору та факт користування відповідачкою кредитними коштами сторонами не заперечується, а відповідачка частково визнала позовні вимоги у сумі 14083,59 грн заборгованості за тілом кредиту, заперечуючи при цьому проти решти заявленої суми основного боргу та проти стягнення процентів у повному обсязі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд звертає увагу, що позовна заява, незважаючи на вимоги процесуального закону та усталену судову практику в категорії спорів про стягнення кредитної заборгованості, не містить визначеного, послідовного та перевірюваного розрахунку заборгованості. Долучені позивачем виписки про рух коштів по картковому рахунку самі по собі не є розрахунком заборгованості у розумінні процесуального закону, оскільки не містять інформації про застосовану процентну ставку в кожному окремому періоді нарахування, методику обчислення процентів, а також про черговість і підстави віднесення кожного конкретного платежу відповідачки до погашення тіла кредиту, процентів чи інших платежів.
Суд також враховує, що в матеріалах справи наявна суперечність щодо суми фактично наданого відповідачці кредиту: у позовній заяві та відповіді на відзив позивач послідовно зазначає суму 13500 грн, тоді як з паспорта споживчого кредиту, додаткової угоди та анкети-заяви, наданих стороною відповідача, вбачається надання кредиту в розмірі 8499 грн. Зазначену суперечність позивач не усунув і не спростував, попри безпосередню вказівку на неї відповідачкою у відзиві.
Щодо доводів відповідачки про неправомірність нарахування процентів поза межами строку кредитування суд враховує таке. Пунктом 3.2 Додаткової угоди від 29.12.2020 до Договору сторони погодили граничний строк повернення кредиту – не пізніше 05.10.2022. Відповідно до сталої практики Верховного Суду (зокрема, висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду та Касаційного цивільного суду щодо меж договірної свободи банку в частині нарахування процентів за кредитом після закінчення визначеного договором строку кредитування), право кредитодавця на нарахування процентів за користування кредитом обмежується строком, погодженим сторонами в кредитному договорі, та не може автоматично продовжуватися на необмежений період після спливу цього строку без окремого волевиявлення сторін. Матеріалами справи підтверджується, а позивачем не спростовано, що проценти нараховувалися банком, зокрема, за період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року, тобто поза межами погодженого сторонами строку кредитування (до 05.10.2022).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не довів правомірності нарахування процентів за користування кредитом за період після 05.10.2022, а відтак вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо розміру заборгованості за тілом кредиту суд враховує, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 1.4 Правил споживчого кредитування АТ «УКРСИББАНК», у разі недостатності суми платежу для виконання зобов`язання у повному обсязі, кошти повинні зараховуватися в встановленій законом та договором черговості, в якій погашення строкового (непростроченого) тіла кредиту передує погашенню строкових процентів. Позивач не надав суду розрахунку, який спростовував би доводи відповідачки про те, що зі сплачених нею 33967,10 грн кошти в першу чергу мали бути спрямовані на погашення тіла кредиту. Контррозрахунок відповідачки, здійснений на підставі наданих самим позивачем виписок про рух коштів, дозволяє визначити залишок заборгованості за тілом кредиту в сумі 14083,59 грн (48050,69 грн загального обсягу використаних кредитних коштів мінус 33967,10 грн сплачених коштів), і цей розрахунок позивачем належними та допустимими доказами не спростований.
Посилання позивача на банківську довідку АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2025 та на сам факт оплати ним суми фінансування за договором факторингу №281 від 27.08.2024 суд відхиляє як неналежне обґрунтування розміру боргу, оскільки зазначені документи підтверджують виключно факт та умови розрахунків між первісним і новим кредиторами в межах договору факторингу, проте не є доказом, що підтверджує економічно та юридично обґрунтований розмір заборгованості саме відповідачки за кредитним договором.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим та доведеним належними доказами розмір заборгованості відповідачки за тілом кредиту в сумі 14083,59 грн, тоді як вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в решті суми (14502,08 грн), а також вимоги про стягнення процентів у сумі 29804,05 грн, є недоведеними та задоволенню не підлягають.
Щодо розміру судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує таке.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено до стягнення 58389,72 грн, із яких судом визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, лише 14083,59 грн заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, позовні вимоги задоволено в розмірі 24,12% від заявленої суми (14083,59 грн / 58389,72 грн х 100%).
Відповідно позивачу підлягає відшкодуванню сплачений ним судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову, а саме в сумі 642,21 грн (2662,40 грн х 24,12%), а решта судового збору залишається за позивачем.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому згідно з частиною четвертою цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн суд вважає не співмірним обсягу фактично наданих послуг (складання позовної заяви, відповіді на відзив, заперечень), з огляду на типовий характер спору цієї категорії та відсутність ознак особливої складності справи, на чому, зокрема, наголошувала і сторона відповідача у відзиві. Враховуючи зазначене, а також критерії розумності та співмірності, суд вважає за можливе визначити розмір витрат позивача на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, в сумі 3000 грн.
Щодо клопотання відповідачки про стягнення на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (квитанції, договору, акта тощо). Оскільки на момент ухвалення рішення відповідачкою не подано детального опису та доказів на підтвердження фактично понесених (чи розміру таких, що підлягають сплаті) витрат на правничу допомогу, а лише висловлено намір подати такі докази у визначені законом строки, питання остаточного розподілу витрат відповідачки на професійну правничу допомогу підлягає вирішенню судом в порядку, передбаченому частиною восьмою статті 141 ЦПК України, після надання відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 81, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх) заборгованість за кредитним договором №97215816000 від 29.12.2020 року у сумі 14083,59 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх) сплачений судовий збір в сумі 642,21 грн та витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 грн.
В іншій частині позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.uа
Рішення суду складено та підписано 01.07.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: 79028, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 пов., код ЄДРПОУ 35234236).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя:       Л.В. Мерзлий