Справа № 459/2318/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Струс Т. В. ,
за участю секретаря Синевскьої Г.В.,
представника відповідача – адвоката Тиховського Т.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокаль, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, 
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача, в позовній заяві вказавши, що 27.06.2024р. о 11.30год. в м. Львів по вул. Варшавська, 153, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю електроскутера «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 та автомобілем марки «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2024р. в справі №466/7346/24 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначає, що на момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-1309-23-00142 від 28.09.2023р. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 11.07.2024р. Заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку із чим 11.07.2024р. ПАТ «СК «УСГ» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 123877,85грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника електроскутера «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , була застрахованою в АТ «СК «КРАЇНА» згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №99-09/539/179 від 16.01.2024р., у зв`язку з чим АТ «СК «КРАЇНА» сплачено на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51409,31грн., що стверджується платіжною інструкцією від 22.10.2024р. Зазначає, що відповідач як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого згідно договору страхування №29-1309-23-00142 від 28.09.2023р. та сумою страхового відшкодування виплаченого за договором №99-09/539/179 від 16.01.2024р. в розмірі 72468,54грн. (123877,85грн. – 51409,31грн.). Просить стягнути із відповідача 72468,54грн. виплаченого страхового відшкодування та сплачений судовий збір в розмірі 3028грн. 
Відзиву відповідачем на позовну заяву не подано. 
У наданих суду 20.04.2026р. письмових поясненнях представник відповідача – адвокат Тиховський Т.О. зокрема зазначив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія електроскутера «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , була застрахованою в АТ «СК «КРАЇНА» згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №99-09/539/179 від 15.01.2024р. Ліміт за шкоду майну становить 390000грн., франшиза 0 грн.
АТ «СК «КРАЇНА» сплатило на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51409,31грн. 
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, розрахунки, на підставі яких можна дійти висновку, що АТ «СК «КРАЇНА» правомірно, законно здійснила страхове відшкодування саме в розмірі 51409,31грн., а не повинна була сплатити в розмірі 123877,85грн., чи у іншому розмірі. З матеріалів справи не вбачається звернення до АТ «СК «КРАЇНА» чи отримання ним відмови у виплаті іншої невиплаченої частини страхового відшкодування. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження того, що позивач звертався до суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки завданої шкоди. 
Представник позивача у наданому суду клопотанні просив розгляд справи проводити у його відсутності в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача – адвокат Тиховський Т.О. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, підтримав обґрунтування, що викладене у письмових поясненнях. 
Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Згідно копії постанови Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/7346/24 від 26.08.2024р., ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27.06.2024р. о 11.30год. в м. Львів по вул. Варшавська, 153, керуючи електроскутером «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та вчасно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850грн.
Постанова суду набрала законної сили – 05.09.2024р. 
Встановлено, що на момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-1309-23-00142 від 28.09.2023р. 
Власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 11.07.2024р. 
Згідно рахунку-фактури №С-000000066 від 09.07.2024р. наданого ФОП ОСОБА_3 , страхового акту №ОСКА-1131 від 11.07.2024р. та розрахунку суми страхового відшкодування від 11.07.2024р. ПАТ «СК «УСГ», сума страхового відшкодування складає 123877,85грн.
Відповідно до платіжної інструкції №74485 від 12.07.2024р., ПАТ «СК «УСГ» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 123877,85грн. 
Також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія електроскутера «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , була застрахованою в АТ «СК «КРАЇНА» згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №99-09/539/179 від 16.01.2024р.
Згідно платіжної інструкції від 22.10.2024р. АТ «СК «КРАЇНА» сплачено на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51409,31грн. 
Крім цього, встановлено, що водій електроскутера «АІМА Х10 МАVІ», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 експлуатував такий на підставі договору прокату майна від 13.06.2022р. як ФОП. 
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як встановлено судом та підтверджуються матеріалами справи, зокрема рахунком-фактурою №С-00000066 від 09.07.2024р , вартість ремонту автомобіля «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 , склала 123877,85 грн.
ПАТ «СК «УСГ» згідно платіжної інструкції від 12.07.2024р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 123877,85 грн.
Таким чином, позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів відповідно до умов, визначених у договорі від 28.09.2023р., здійснивши відповідне відшкодування.
Отже, до позивача, як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, відбулась заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку з завданням шкоди відповідачем у порядку суброгації.
Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до частини 1 статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Як зазначалося вище, 22.10.2024р. АТ «СК «КРАЇНА» сплачено на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51409,31грн. 
Отже виплативши позивачу страхове відшкодування в розмірі 51409,31грн, АТ «СК «КРАЇНА» як страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши підтверджені та нараховані витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.
Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 року у справі 352/1384/18.
Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у питанні порядку обрахування виплати розповсюджуються на спірні відносини, а тому страховик відповідальності має право занизити виплату на розмір зносу. При цьому, за суму, яку не покриває страховик відповідає винуватець.
Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду у справах № 754/5129/15-цвід 11 березня 2020 року; № 331/6395/18 від 04 березня 2020 року, № 753/17977/18 від 21 лютого 2020 року.
Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 11.12.2019 у справі № 227/2996/16-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17.
У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710/16 (провадження № 61-9681св24), суд дійшов правового висновку, що у випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений АТ «СК «КРАЇНА» позивачу розмір страхового відшкодування, суд доходить висновку, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Надані стороною позивача докази на підтвердження отриманих транспортним засобом «MERSEDES-BENZ E220», р.н.з. НОМЕР_2 пошкоджень та вартості його відновлювального ремонту є належними і допустимими. У даних документах зі зведеними детальними даними по розрахунку наведені всі складові загальної суми виконаних робіт та встановлених запчастин, визначена єдина загальна сума. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування в межах визначеної розрахунком суми. 
Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду надано не було.
Оскільки вина відповідача у зіткненні транспортних засобів доведена постановою у справі про адміністративне правопорушення, яка не скасована і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню, та зважаючи на те, що після виплати страховиком потерпілого страхового відшкодування до останнього перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування, суд доходить висновку про наявність у позивача правових підстав для заявлення вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача, з урахуванням сум раніше виплачених на користь позивача страховиком потерпілого 72468, 54грн. (123877,85грн. – 51409,31грн.) та необхідність задоволення таких вимог.
Твердження сторони відповідача, що про те, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність була застрахована в АТ «СК «КРАЇНА», ліміт відповідальності за заподіяну ним шкоду майну потерпілої особи становив 390000грн, тому обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика є помилковим, з огляду на те, що вказана страхова компанія з урахуванням вимог ст. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виконала свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування, укладеним із відповідачем, тому різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням підлягає стягненню саме з відповідача.
Таким чином, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі. 
Крім цього, із платіжної інструкції від 28.05.2025р. встановлено, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачено 3028грн. судового збору, та які згідно положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягнення із відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд – 

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» 72468 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 54коп. виплаченого страхового відшкодування та 3028грн. сплаченого судового збору. 
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ЄДРПОУ:30859524, місцезнаходження: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32 А.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Головуючий: Т. В. Струс