ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 червня 2026 року    м. Чернівці  
справа № 719/21/26
провадження №22-ц/822/691/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Перепелюк І. Б. 
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Черновська А.К.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання грошових коштів особистою приватною власністю,

встановив: 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання грошових коштів особистою приватною власністю.
Просила визнати грошові кошти, які обліковувалися на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 в АТ «Державний ощадний банк України», його особистою приватною власністю. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю, визнано неподаною та повернуто її разом з усіма додатками ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року, справу направити на розгляд до суду першої інстанції. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом був наданий лише п`ятиденний строк для усунення ряду недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позову без руху, чотири з яких випало на робочі дні. 
Останній процесуальний день виконання вимог ухвали суду від 16.02.2026 року припадає на 21.02.2026 року на вихідний день, то останнім днем строку є перший після нього робочий день, який припадає на 23.02.2026 року.
Позивач через відділення Укрпошти 23.02.2026 року відіслала до суду першої інстанції уточнену позовну заяву з відповідними додатками, тобто в строк встановлений судом, що відповідає приписам ст.124 ЦПК України.
26.02.2026 року повернувши позов позивачеві, суд першої інстанції фактично не створив для сторони позивача належні умови для того, щоб вона могла реалізувати свої процесуальні права у спосіб та порядку що гарантовані нормами процесуального права, позбавивши тим самим позивача права на усунення недоліків в будь - який зручний для неї спосіб. 

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання грошових коштів особистою приватною власністю.
Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Причиною залишення позовної заяви без руху було невідповідність вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «апеляційне провадження».
Згідно із ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне. 
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Таким вимогам ухвала суду не відповідає.
Визнаючи не поданою та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав, що позивачем не було усунуто недоліки, які вказані в ухвалі без руху.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2026 року до Новодністровського міського суду Чернівецької області і надійшла позовна заява ОСОБА_1 . 
Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20 січня 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання грошових коштів особистою приватною власністю, передано на розгляд до Кельменецького районного суду Чернівецької області.
Ухвалою Кельменецького районного суду від 16 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав того, що остання не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, надано п`ятиденний строк на усунення недоліків. 
Згідно супровідного листа копію ухвали направлено ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_5 в електронний кабінет. 
З довідки про доставку електронного документа вбачається що ОСОБА_1 документ доставлено до електронного кабінету: 18.02.2026 року 2:41:01., представнику ОСОБА_5 документ доставлено до електронного кабінету: 18.02.2026 року 2:40:28.
Ухвалою Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто разом з усіма додатками ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положення цієї статті ґрунтуються на ст.55 Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом. 
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частини 1, 2, 3 ст.185 ЦПК України передбачають, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц наголошено на тому, що повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 вересня 2022 року у справі №755/17444/20, від 30 листопада 2022 року у справі №185/463/22.
Згідно з ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Тобто, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного надсилання судом процесуальних документів - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», а у випадку, якщо учасник справи не має зареєстрованого Електронного кабінету, - документи надсилаються засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану таким учасником під час подання документів до суду.
Як вже зазначалося, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху постановлена 16.02.2026 року та згідно супровідного листа копія такої направлена та доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 та її представнику 18.02.2026 року. 
При цьому, необхідно зазначити, що суд першої інстанції не вжив передбачених процесуальним законом заходів, та надав позивачу строку для усунення недоліків лише терміном 5 днів, не зважаючи на те, що відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Як вбачається з матеріалів справи, отримавши ухвалу, позивач через відділення Укрпошти 23.02.2026 року відіслала до суду першої інстанції уточнену позовну заяву з відповідними додатками, тобто в строк встановлений судом, що відповідає приписам ст.124 ЦПК України.
Ухвалою Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто її разом з усіма додатками ОСОБА_1 .
Однак, судом першої інстанції безпідставно не було враховано час, достатній та необхідний для доставки та отримання поштової кореспонденції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач усунувши недоліки апеляційної скарги, направила документи до суду засобами поштового зв`язку.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд
ухвалив :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кельменецького районого суду Чернівецької області від 26 лютого 2026 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.Б. Перепелюк                       І.Н. Лисак
І.М. Литвинюк